КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

                                                                       провадження № 33/824/3263/2021
                                                                                                            справа № 752/10174/21

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
            19 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Андрієнко А.М., 
            розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу відносно
            ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
            про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,
            за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Харченка Сергія Вікторовича на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року, ухвалену суддею Дідик М.В.,-
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
            Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді  штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору  на користь держави.
            Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Харченко С.В. подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з`ясував фактичні обставини справи, не надав належної оцінки доказам у справі, постанова є незаконною, необґрунтованою, зокрема посилається на те, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував автомобілем або був зупинений працівниками поліції  за порушення ПДР. При розгляді адмінматеріалів порушено правила підсудності. Працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та правові наслідки складання протоколу, суть обвинувачення. Відсутній акт огляду на стан сп`яніння. Тобто поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини ОСОБА_1 . Поліцейський у встановленому законом порядку не направив ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, та не питав у ОСОБА_1 , чи останній згоден з результатами огляду.
ОСОБА_1  у суді апеляційної інстанції пояснив, що 13 квітня 2021 року о 2 год 35 хвилин  на вул..Хрещатик, 50 в м.Києві його зупинили працівники поліції та запропонували  пройти тест на алкотестері «Драгер», який зафіксував незначну кількість алкоголю в крові , був викликаний водій, який транспортував його автомобіль. Дослідження в медичному закладі він  не пройшов, так як не знайшов такий мед заклад, де роблять аналізи.
Адвокат Харченко С.В. у суді апеляційної інстанції  зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки докази керування у стані сп`яніння відсутні, камера працівника поліції зафіксувала, що ОСОБА_1 стоїть, а не керує транспортним засобом. Крім того, йому не роз`яснили його права, акт огляду не був складений, а тому доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння немає.
ВислухавшиОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
            Згідно з постановою суду, 13.04.2021 року приблизно о 02.35 год. в м. Києві по вул. Хрещатик 50, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Міцубіші», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» (результат тесту 0,98 проміле), чим порушив п. 2.9а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -
тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові,  вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом серії ДПР18 № 257718 від 13.04.2021 року, результатом тесту «Драгер» (0,98 проміле), від 13.04.2021 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, актом огляду на стан сп`яніння, який міститься в матеріалах справи на а.с. 5 та поясненнями самого ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, де він пояснив, що проходив тест на алкотестері, який показав незначну кількість алкоголю в крові.
Доводи адвоката про те, що в матеріалах справи на момент її розгляду у суді першої інстанції був  відсутній  Акт огляду на стан сп`яніння, не можуть бути прийняті, оскільки такий Акт мітиться на аркуші справи 5, на нього посилається суддя  в постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року , доказів протилежного адвокатом не надано.
            Суд не бере до уваги заперечення адвоката в частині того, що порушено правила підсудності, оскільки правопорушення, вчинені водієм, можуть розглядатися також за місцем проживання правопорушників.
У зв`язку з цим доводи, наведені в апеляційній скарзі, не можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак не можуть служити підставами для скасування постанови судді про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закриття провадження у справі.
            З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою  і скасуванню в апеляційному порядку не підлягає.
 
            Керуючись ст. 294, 293  КУпАП, суддя
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
            Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Харченка Сергія Вікторовича - залишити без задоволення.
            Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.      
            Постанова  набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                               Андрієнко А.М.