УХВАЛА

08 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/4765/19
адміністративне провадження № К/9901/22369/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі №640/4765/19 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
18.06.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі №640/4765/19 (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 15.06.2021).
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункти 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що судами попередніх інстанцій не враховану правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №808/2289/17, від 04.04.2018 у справі №815/5491/16, від 02.10.2018 у справі №820/1824/17, від 13.02.2018 у справі №808/2290/17.
Верховний Суд зазначає, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:         1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.
Посилання на постанови Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу контролюючого органу, які до того ж зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.
Верховний Суд зазначає, що, задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідачем, під час проведення камеральної перевірки з`ясовано питання, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення даного виду перевірки. Невиконання вимог порядку проведення перевірок, встановлених Податковим кодексом України, призводить до порушення відповідачем способу реалізації владних управлінських функцій та відсутності правових наслідків перевірки, яка не охоплювала на час її проведення питання своєчасності сплати грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.06.20218 у справах №826/18513/16 та №826/78/17. Податковим органом не обґрунтовано, у чому полягає неправильність врахування судами таких правових позицій.
Також судами попередніх інстанцій зроблено висновок, що подані позивачем уточнюючі податкові декларації від 19.05.2015 щодо зменшення суми податкових зобов`язань з плати за користування надрами не можна рахувати сплатою грошових зобов`язань, як вважає відповідач. Норми податкового законодавства встановлюють можливість застосування до платника штрафних санкцій лише у випадку несвоєчасної сплати грошових коштів і не допускають нарахування штрафу за фактом самостійного зарахування контролюючим органом від`ємних різниць поточного звітного періоду, що виникають у зв`язку з поданням уточнюючого розрахунку, в погашення податкового боргу. Крім того, нарахування податковим органом штрафних санкцій, що сплачені позивачем в період дії договору про розстрочення податкового боргу, як і зарахування оплати в рахунок виконання зобов`язань за таким договором після розірвання договору, не передбачено нормами Податкового кодексу України.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства, висловлення незгоди з судовими рішеннями з формальним зазначенням про порушення судами норм права, необхідності здійснення переоцінки доказів у справі, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції.
Скаржником не конкретизовано, у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та яких саме, не наведено висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду, що не є належним викладенням заявленої підстави касаційного оскарження. Посилання скаржника на положення статті 242 КАС України не підміняє визначення підстав касаційного оскарження.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021 у справі №640/4765/19 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва