ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 липня 2021 року           справа №200/1788/21-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гайдара А.В., Геращенка І.В., 
за участю секретаря судового засідання Харечко О.П.,
представника позивача Фальченка І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі  № 200/1788/21-а (головуючий І інстанції Циганенко А.І.)   за позовом    ОСОБА_1   до   Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про   визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                       ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним рішення  відповідача від 04 лютого 2021 року №11 щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності згідно з Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 11 лютого 2013 року на пенсію по інвалідності згідно з Законом України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року;
- зобов`язати відповідача перевести позивача на пенсію по інвалідності відповідно до статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року та нарахувати пенсію у розмірі 60% від суми місячного заробітку 35726,60 грн. згідно з довідкою прокуратури Донецької області від 13 січня 2021 року №21-85-30 про розмір заробітної плати для перерахунку пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії, а також виплатити різницю недоотриманої пенсії починаючи з 28 січня 2021 року з урахуванням фактично виплаченої пенсії.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 11 листопада 2013 року отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності. Позивач звернувся до відповідача з заявою  про перехід на пенсію по інвалідності у відповідності до частин 2, 9 статті 86 Закону України “Про прокуратуру”, проте відповідач рішенням від 04 лютого 2021 року №11 відмовив у переході на інший вид пенсії. Вважає вказане рішення незаконним та таким що підлягає скасуванню. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин норми законодавства, які регулюють правовідносини при призначенні та перерахунку пенсії, особам, яким пенсія раніше не призначалася та які продовжують працювати в органах прокуратури України, що не відповідає фактичним обставинам справи та призвело до неправильного застосування, зокрема, ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт НОМЕР_1 (а.с.3-4).
Згідно з випискою з акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 10 ААВ №495868 позивач первинно оглянутий 11 листопада 2013 року та йому призначена друга група інвалідності у зв`язку з загальним захворюванням (а.с.32).
02 січня 2014 року позивачем подана заява до Пенсійного фонду України у місті Красний Лиман про призначення пенсії по інвалідності (а.с.30).
Відповідно до протоколу від 13 січня 2014 року №9 позивачу призначена пенсія по інвалідності (а.с.29).
Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії позивача оглянуто 15 жовтня 2019 року та призначена друга група інвалідності безстроково на підставі загального захворювання (а.с.8).
28 січня 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення/перерахунок пенсії (а.с.37).
До заяви була додана довідка прокуратури Донецької області від 13 січня 2021 року №21-85-30 про розмір заробітної плати для перерахунку пенсії (а.с.5).
04 лютого 2021 року рішенням №11 відповідач відмовив у переході на пенсію по інвалідності згідно з Законом України від 14 жовтня 2014 № 1697-VII “Про прокуратуру” з огляду на те, що позивачем не надано усіх необхідних для цього документів, а саме довідки для призначення пенсії. 
Позивачу роз`яснено, що для призначення пенсій по інвалідності згідно з Законом України від 14 жовтня 2014 № 1697-VII “Про прокуратуру” йому потрібно надати: додаток до диплому про період навчання, довідку про складові заробітної плати, згідно зразків, які були надані листом Офісу Генерального прокурора України від 18 лютого 2020 року №21-698ВМХ-20, довідку про розмір виплат ( крім посадових окладів, надбавок за вислугу років) за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі (а.с.9).
Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову у переході на пенсію по інвалідності згідно з Законом України “Про прокуратуру” з огляду на те, що позивачем не надано усіх необхідних для цього документів.
Оцінка суду. 
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Законом України №1058-ІV визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також врегульовано порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
За приписами частин 4, 5 статті 45 Закону №1058-ІV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: - у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; - у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону №1058-ІV).
“Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).
Пунктом 1.5 Порядку №22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.
Відповідно до пункту 1.7 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Згідно з абзацом першим пункту 2.23 Порядку №22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.
При цьому абзац другий пункту 2.23 Порядку №22-1 містить застереження, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. 
В силу пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
У відповідності до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
4) видає пам`ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі.
Статтею 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ “Про прокуратуру” (далі - Закон №1697-VІІ) встановлено право прокурорів на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку та наявності на день звернення певної вислуги років, у тому числі на посадах прокурорів.
Відповідно до частини 9 статті 86 Закону №1697-VІІ прокурорам, визнаним особами з інвалідністю І або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.
За приписами частини 2 статті 86 Закону №1697-VІІ пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до частини 3 статті 86 Закону №1697-VІІ розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.
За правилами частини 4 статті 86 Закону №1697-VІІ середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.
Судами встановлено, що   позивачем до заяви про призначення/перерахунок пенсії була надана довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), яка не містить інформації, визначеної ч. 2, 3, 4 статті 86 Закону №1697-VІІ.
Таким чином, оскільки позивачем до пенсійного органу разом із заявою про призначення/перерахунок пенсії не було надано усіх необхідних для цього документів, а саме відповідної довідки для призначення пенсії, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог. 
Суд вважає неприйнятним посилання апелянта, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин норми Законодавства, які регулюють правовідносини при призначенні та перерахунку пенсії, особам, яким пенсія раніше не призначалася та які продовжують працювати в органах прокуратури України, оскільки як встановлено судами та не заперечується апелянтом, позивач отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а звернувся за переведенням на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру». 
Таким чином, фактично мова йде про призначення пенсії за іншим Законом, який в свою чергу, має відповідні вимоги та умови стосовно надання необхідних для призначення пенсії документів, які позивачем при подання заяви виконані не були. 
Враховуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність рішення відповідача. 
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України  передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування  рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено п. 3, п. 8, ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, а також типові справи. 
Згідно з п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених  п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі  № 200/1788/21-а – залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі  № 200/1788/21-а – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 19 липня 2021 року та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 19 липня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                 І.Д. Компанієць

Судді                                                                                                      А.В. Гайдар

                                                                                                                    І.В. Геращенко