Справа № 758/11219/16-к
Провадження 1-кп/910/59/19

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
28 липня 2021 року                                                                        м. Київ
Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
секретар судового засідання ОСОБА_4 
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_5 
його захисника ОСОБА_6 
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві питання про виправлення описки у вироку суду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2016 року за № 42016101070000035, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Засінци Єльського району Гомельської області, Республіка Білорусь, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Зоряне Вінковецького району Хмельницької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1. Історія провадження 
Вироком Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 р.:
1) ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368 КК, ч. 2 ст. 369-2 КК, та призначено покарання: за ч. 1 ст.  368 КК - 3 роки позбавлення волі з позбавленням ОСОБА_5 права обіймати посади, зазначені у п. 1, підпунктах «а», «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», окрім виборних посад, строком на 3 роки; за ч. 2 ст. 369-2 КК - 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади, зазначені у п. 1, підпунктах «а», «в» п. 2 ч.  1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», окрім виборних посад, строком на 3 роки;
2) ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК, ч. 2 ст. 369-2 КК, та призначено покарання: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК - 2 роки позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських або організаційно-розпорядчих повноважень на підприємствах, організаціях, установах державної та комунальної власності, строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 369-2 КК - 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських або організаційно-розпорядчих повноважень на підприємствах, організаціях, установах державної та комунальної власності, строком на 2 роки;
3) вирішено питання щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, до обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17.03.2021 р. частково задоволено клопотання ОСОБА_5 , скасовано вирок Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 р. у частині визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК, а кримінальне провадження № 42016101070000035 від 09.02.2016 р. у частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, - закрито.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17.03.2021 р. також задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , скасовано вирок Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 р. у частині визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК, а кримінальне провадження № 42016101070000035 від 09.02.2016 р. у частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, - закрито.
Вироком Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.04.2021 р. вирок Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 р. скасовано в частині: (1) визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК, та призначення йому покарання за цей злочин; (2) визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК та призначення йому покарання за цей злочин.
У цій частині постановлено новий вирок, яким:
(1) ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК та призначено йому покарання в виді 6 років позбавлення волі з позбавленням ОСОБА_5  права обіймати посади, зазначені у п. 1, підпунктах «а», «в» п. 2 ч. 1 т. 3 Закону України «Про запобігання корупції», окрім виборних посад, строком на 3 роки та конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_5 вирішено рахувати з моменту затримання з метою виконання вироку після набрання вироком законної сили та зарахувати у цей строк строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 10.03.2016 р. по 11.03.2016 р. та з 06.03.2021 р. по 29.04.2021 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
(2) ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК, та призначено йому покарання в виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту затримання з метою виконання вироку після набрання вироком законної сили та зарахувати у цей строк строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 10.03.2016 р. по 11.03.2016 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора – без задоволення.
До Вищого антикорупційного суду надійшла заява від 19.05.2021 р. № 9091/21-Вх від детектива НАБУ про роз`яснення вироку у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2016 р. за № 42016101070000035 щодо ОСОБА_5 , засудженого за ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_7 , засудженого за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Під час підготовки до розгляду цієї заяви, проаналізувавши текст вироку суду від 28.08.2020 р., судом було встановлено, що при ухваленні вказаного вироку судом допущено описку у п. 5 його резолютивної частини, що стосується вирішення долі речових доказів. 
Судом на обговорення учасників було поставлено питання щодо можливості виправлення вказаної описки.
Засуджений ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово повідомлявся за відомими адресами про час та місце судового розгляду, але повістки повертались без вручення, ураховуючи те, що вирок Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 р. та вирок Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.04.2021 р., якими ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі, набрали законної сили, а місце знаходження засудженого ОСОБА_7 суду наразі невідоме, відповідно, з метою додержання прав інших учасників, суд уважає за можливе розглянути відповідну заяву в наявному складі учасників.
Прокурор у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд вказаного питання без його участі.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_5 проти виправлення описки не заперечували.
2. Оцінка та мотиви суду
Вирішуючи вказане питання суд зазначає таке.
Роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.
Судом установлено, що 28.08.2020 р. у цьому кримінальному проваджені було ухвалено вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 368 КК, ч. 2 ст. 369-2 КК ОСОБА_7 засуджено за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 368 КК, ч. 2 ст. 369-2 КК. 
Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду у цій справі було постановлено вирок від 29.04.2021 р., яким було скасовано вирок від 28.08.2020 р. у частині визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 368 КК, ч. 2 ст. 369-2 КК, ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 368 КК, ч. 2 ст. 369-2 КК та у цій частині ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 368 КК, ОСОБА_7 засуджено за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК. 
Разом із тим, вирок суду від 28.08.2021 р. у частині вирішення питань про долю речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна набрав законної сили.
Суд зазначає, що в п. 5 резолютивної частини вироку суду від 28.08.2020 р. передбачено вирішення долі речових доказів, а саме, вказано: «5. Речові докази». У подальшому підпунктом «а» пункту 5 передбачено розпорядження суду щодо залишення в матеріалах кримінального провадження речових доказів у вигляді документів; підпунктом «б» цього ж пункту передбачено розпорядження щодо знищення речових доказів, що не мають ніякої цінності; підпунктом «в» передбачено розпорядження щодо повернення власникам речових доказів. Водночас, підпункт «г» п. 5 резолютивної частини вироку: «40 грошових купюр номіналом по 100 доларів та 300 грошових купюр номіналом по 500 гривень, що належать Службі безпеки України» текстуально не містить жодного розпорядження суду. Разом із тим, у п. 15.2 мотивувальної частини вироку містяться мотиви і висновок суду щодо зазначених речових доказів та передбачено: «Відповідно до положень ст. 100 КПК, перелічені у згаданих ухвалі та постановах документи – підлягають залишенню в матеріалах судової справи, а грошові кошти (40 грошових купюр номіналом по 100 доларів та 300 грошових купюр номіналом по 500 гривень), записники, ноутбук і мобільні телефони - поверненню власникам».
Із наведеного випливає, що судом було допущено описку, а текст підпункту «г» п. 5 резолютивної частини вироку, вочевидь, стосується розпорядження, наданого судом в першому абзаці пункту «в» п.  5 резолютивної частини: «в) повернути власникам:». 
Тобто, допущена описка в нумерації рядків підпунктів: замість позначки «-» у межах підпункту «в», відповідний рядок пронумеровано як підпункт «г».
Таким чином, суд уважає, що вказана описка є технічною, допущена помилково, її виправлення не призведе до зміни змісту вироку, а тому суд приходить до висновку про необхідність виправлення описки в тексті резолютивної частини вироку суду від 28.08.2020 р. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 372, 375, 379 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Виправити описку, допущену у резолютивній частині вироку Вищого антикорупційного суду від 28.08.2020 р. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2016 р. за № 42016101070000035, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України. 
У п. 5 резолютивної частини вироку фразу: «г) 40 грошових купюр номіналом по 100 доларів та 300 грошових купюр номіналом по 500 гривень, що належать Службі безпеки України», викласти в такій редакції: «- 40 грошових купюр номіналом по 100 доларів та 300 грошових купюр номіналом по 500 гривень, що належать Службі безпеки України».
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вищий антикорупційний суд протягом 7 днів з дня її оголошення. 
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1 

Судді: ОСОБА_2 

ОСОБА_3