ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/8771/20                                                               Головуючий у І інстанції – Колеснікова І.С.
                                                                                                                           Суддя-доповідач – Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  27 вересня 2021 року                                                                                        м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                            Губської Л.В., 
суддів:                                                                      Епель О.В., Карпушової О.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                  В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 до суду з позовом, у якому просив визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у здійсненні перерахунку та виплати йому пенсії згідно довідки ПрАТ «Миронівське АТП 13243» від 20.03.2020 №4 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії, виходячи з суми його заробітної плати за період роботи в зоні відчуження за неповний відпрацьований місяць з 01.04.1987 по 13.04.1987 відповідно до довідки ПрАТ «Миронівське АТП 13243» від 20.03.2020 №4 з врахуванням вимог п.п. 4 п. 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, починаючи з 14.07.2020, з врахуванням вже виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно відмовйому у проведенні перерахунку пенсії за новою довідкою про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, оскільки вона видана на підставі наказу підприємства про здійснення позивачу перерахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження та на підставі первинних документів про нараховану та виплачену позивачу заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права,неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи просить його скасувати його та прийняти нове рішення, якимзадовольнити його адміністративний позов у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Крім того, позивач наголошує, що відповідач не проводив на підприємстві перевірку правильності відомостей, зазначених у довідці №4 від 20.03.2020.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 26.06.2001 та вкладкою до нього № НОМЕР_2 від 26.06.2001 та є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – інвалідів війни, що підтверджується посвідчення серії НОМЕР_3 від 14.01.2008.
Наказом по ПрАТ «Миронівське АТП 13243» від 18.03.2020 №13 «Про проведення перерахунку заробітної плати ліквідатору аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 » наказано здійснити перерахунок заробітної плати, провести індексацію та виплатити позивачу за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 27.03.1987 по 13.04.1987, а саме збільшити на 100% тарифну ставку та нарахувати премію в розмірі 60% тарифної ставки (посадового окладу) за цей же період; видати довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання ним робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, копію відомості перерахунку заробітної плати, копію видаткового ордера про отримання коштів; підстава – заява ОСОБА_1 .
На виконання зазначеного наказу ПрАТ «Миронівське АТП 13243» видано позивачу відомість перерахунку заробітної плати, відомість на виплату зарплати та довідку №4 від 20.03.2020 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, згідно якої заробітна плата позивача за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, з якої визначається пенсія, становить 2534,71 грн., включаючи збільшення тарифної ставки на 100% та премію 60%.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 14.07.2020 про проведення йому перерахунку пенсії на підставі довідки ПрАТ «Миронівське АТП 13243» про заробітну плату, одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках №4 від 20.03.2020.
25.08.2020 листом №5343-7793/П-02/8-1000/20 відповідачповідомив позивача про відсутність підстав для обчислення пенсії за цією довідкою, оскільки за результатами звірки відомостей, поданих для обчислення пенсії, з первинними документами, проведеної в ПрАТ «Миронівське АТП 13243» від 13.08.2020 (№4813/02) встановлено відсутність на підприємстві: первинних документів (накази на відрядження, маршрутні листи, табелі обліку робочого часу), що підтверджують період участі позивача у проведенні робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 27.03.1987 по 13.04.1987; положення про преміювання за 1986-1987 роки.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволеніпозову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів суду, що діяв правомірно, на підставі і у спосіб, передбачений чинним законодавством України.
Проте, колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим  з огляду на наступне.
Так, згідно зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991№ 796-XII (далі – Закон № 796-XII) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії, у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі – Порядок № 1210), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (п. 1 Порядку № 1210).
Згідно п. 2 Порядку № 1210 заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.
За змістом пп. 3 п. 3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.
Відповідно до п. 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Відповідно до ст. 15 Закону № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).
Згідно з п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.
Після аварії на Чорнобильській АЕС 26.04.1986 Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 № 964; постанова Ради Міністрів СРСР від 07.05.1986 № 524-156; розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 № 1031; постанова Ради Міністрів СРСР від 05.06.1986 № 655-195; постанова Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 № 207-7 та ін.
У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дія яких поширюється на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Постановою Ради Міністрів СРСР, Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 05.06.1986 № 665-195 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища», надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964.
Оплата праці робітників і службовців, відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори, за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно абз. 4 п. 1 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 (абз. 4 п.п. 1 п. 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207/7), провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.
Якщо відрядженим особам за основним місцем роботи зберігали грошове забезпечення, то показник кратності для розрахунку оплати праці за роботу в зоні відчуження зменшувався на одиницю.
Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (п.п. 4 п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).
Пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення  (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії. Такі перевірки не є плановими, а тому можуть проводитись Пенсійним фондом в будь-який час. Пенсійний фонд проводить зустрічну перевірку на підставі первинних бухгалтерських документів, за результатами якої складається акт перевірки щодо достовірності довідки про заробітну плату. У разі встановлення розбіжностей у сумах з наданим документом вираховується сума надміру сплачених коштів (переплата) або ж здійснюється перерахунок пенсії з метою її підвищення.
Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Виходячи з викладеного, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС, проведення фактичних перевірок тощо. 
Зі змісту листа відповідача, яким було відмолено позивачу у перерахунку його пенсії, вбачається, що відповідачем була проведена перевірка в ПАТ «Миронівське автотранспортне підприємство 13243», проте справи не утримують доказів вчинення таких дій, чи будь-яких інших активних дій з боку відповідача.
Позивачем до апеляційного суду разом з апеляційною скаргою було надано лист ПрАТ «Миронівське автотранспортне підприємство 13243» від 21.04.2021 №3, з якого вбачається, що станом на день складання даного листа перевірку щодо правильності зазначених відомостей в довідці від 20.03.2020 №4 відповідачем здійснено не було, при цьому, всі необхідні первинні документи бухгалтерського  обліку оформлені належним чином і зберігаються на підприємстві.
Так, суд апеляційної інстанціїзазначає, що обов`язок збереження всіх первинних бухгалтерських документів за 1986 рік, зокрема, документів щодо виплати заробітної плати та відрядження позивача у зону відчуження, за часів існування Радянського Союзу, де всі документи та сама подія - аварія на ЧАЕС були тривалий час засекречені, не може бути покладено на позивача, як і поставлено під сумнів їх існування, адже наслідки у вигляді ушкодженого здоров`я, причинний зв`язок втрати якого поставлено в пряму залежність від участі особи у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС уповноваженими та компетентним органами, є тим прямим та безперечним доказом, який свідчить про наявність права на отримання належного рівня пенсійного та соціального забезпечення як такого.
Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, щовідомості, зазначені у довідці від 20.03.2020№ 4, непідтверджені первинними документами, оскільки відповідачем взагалі не проводилась перевірка щодо достовірності відображених сум, зазначених у ній.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятої з помилковим застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позову.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року – скасувати.
Прийняти постанову, якою адміністративнийпозов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки Приватного акціонерного товариства «Миронівське АТП 13243» від 20.03.2020№ 4.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з суми заробітної плати за період роботи в зоні відчуження з 01.04.1987 по 13.04.1987 відповідно до довідки Приватного акціонерного товариства «Миронівське АТП 13243» від 20.03.2020 № 4, з урахуванням вимог п.п. 4 п. 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011  № 1210, починаючи з 14.07.2020, з урахуванням вже виплачених сум.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                Л.В. Губська
Судді:                                                                                                    О.В. Епель
                                                                                                              О.В. Карпушова