П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  274/1455/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Хуторна І.Ю.   
Суддя-доповідач -  Іваненко Т.В.   
31 серпня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції,  поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Гуменчука Дмитра Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом, у якому просив скасувати постанову серії ЕАН № 3804207 про притягнення його до адміністративної відповідальності, винесену 19.02.2021 інспектором 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області капралом поліції Гуменчуком Д.Ю.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2021 року позов задоволено. 
Не погодившись із рішенням суду першої  інстанції, відповідач  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення  та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні  позову.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу ч.4 ст. 304 КАС України не перешкоджає розгляду справи. 

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2    ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З обставин справи колегією суддів встановлено, що згідно постанови серії ЕАН № 3804207 від 19.02.2021, складеної інспектором 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області капралом поліції Гуменчуком Д.Ю., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
Відповідно до постанови - 19.02.2021 об 11-05 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen LT», н.з. НОМЕР_1 , рухався в лівій смузі для руху, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот, чим порушив п.п.11.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.
З долучених до матеріалів справи копій фотознімків видно, що на ділянці дороги розміщений автомобіль позивача та патрульний автомобіль поліції. Окрім того, з фотознімків видно, що поруч з місцем зупинки транспортного засобу дорожнє покриття містить ямковість з правої сторони дороги та відсутня дорожня розмітка, яка свідчить, що в даному випадку розміщені дві смуги в одному напрямку.
З копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.02.2021, відібраних поліцейським Гуменчуком Д.Ю.,  та долучених до матеріалів справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 19.02.2021 близько 08-50 год. рухаючись на транспортному засобі Volkswagen LT н.з. НОМЕР_1 , по Калинівській об`їзній дорозі у напрямку до м. Вінниці, перелаштувався у ліву смугу руху для об`їзду перешкоди, оскільки права смуга знаходилася у пошкодженому стані (у численних ямах та вибоїнах). У той час зі смуги для розвороту пішов на випередження водій автомобіля Renault Logan, н.з. НОМЕР_2 , та спричинив зіткнення з його автомобілем.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи  позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова складена відповідачем з порушенням  вимог чинного законодавства.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України.

Згідно  частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон України №580-VIII)  поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року №1306.
Пунктом 11.2 названих Правил закріплено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.
Відповідно до пункту 11.5 Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).
Судом встановлено, що позивач, заперечуючи факт вчинення ним вищезазначеного правопорушення, зазначив, що він виїхав на крайню ліву смугу руху, здійснюючи об`їзд перешкоди - пошкодження дорожнього покриття на правій смузі руху. 
В підтвердження наявності пошкоджень дорожнього покриття надав суду фото з місця ДТП. 
Між тим, згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції правильно вказав, що належних та допустимих доказів щодо факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідач суду першої інстанції не надав.

За приписами ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.
Судом встановлено, що постанова серії ЕАН № 3804207 від 19.02.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1  правопорушення  19.02.2021 об 11-05 год.
Крім того, подія, про яку зазначає позивач, відбулась 19.02.2021 близько 08-50 год., а не 19.02.2021 об 11-05 год., як зазначено відповідачем в оскаржуваній постанові.
Таким чином, досліджені судом матеріали справи у їх сукупності свідчать про відсутність беззаперечних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і відповідно доказів того, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята з урахуванням усіх істотних обставин, що мають значення для прийняття рішення. 

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а  рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

          
Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.