КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                               
Справа № 755/8441/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9508/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
19 серпня 2021 року                                                                                                     м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                 
                                   судді-доповідача      Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Олійника В.І.,                                                        
                                         
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року,ухваленого під головуванням судді Яровенко Н.О.,-    
 
   встановив:
 
10 червня 2020 року ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулось до суду із названим позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у будинку АДРЕСА_1 .
Відповідачі є споживачами послуг  з централізованого опалення та постачання гарячої води. Так, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою з 30 березня 2013 року.
Відповідачі своєчасно з жовтня 2014 року не вносили плату за отримані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 січня 2020 року становить 72 187 грн 23 коп., з яких 18 960 грн 53 коп. за послугу з централізованого опалення, 53 226 грн 70 коп. за послугу з постачання гарячої води.
Звернень щодо невиконання або неналежного виконання послуг від відповідачів не надходило.
Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 72 187 грн 23 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 7 432 грн 17 коп. та три відсотки річних у розмірі 4 011 грн 41 коп.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно  з ОСОБА_1 , ОСОБА_2  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення в сумі 72 187 грн 23 коп.
Стягнуто солідарно  з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» інфляційну складову боргу в сумі 7 432 грн 17 коп., 3 % річних в сумі 4 011 грн 41 коп., а всього 11 443  грн 58 коп.
Стягнуто з   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн 00 коп. по 1 051 грн 00 коп. з кожного.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі за позовними вимогами до ОСОБА_2 зупинити до встановлення спадкоємців.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Євро-Реконструкція» зазначив, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог.
Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (ст. 46 ЦПК України).
Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч. 1 ст. 47 ЦП України).
Згідно положень ч. 2, ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.
Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Виходячи з вищенаведеного, позов може бути пред`явлено до особи, яка має цивільну правоздатність.
Так, згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовна заява ТОВ «Євро-Реконструкція» подана 10 червня 2020 року.
Враховуючи, що на момент пред`явлення позовної заяви відповідач ОСОБА_2 помер, провадження в частині позовних вимог до нього підлягає закриттю.
Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 30 березня 2013 року.
01 липня 2014 року між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ОСОБА_1 укладено договір № 460014062 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Обґрунтовуючи поданий позов, ТОВ «Євро-Реконструкція» зазначило, що починаючи з жовтня 2014 року відповідачі своєчасно не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути також 3% річних та інфляційні збитки.
На підтвердження позовних вимог товариством надано: договір № 460014062 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, розрахунок заборгованості, бухгалтерські довідки, копії нарядів про включення централізованого опалення та копії нарядів на відключення централізованого опалення.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції закону станом на початок виникнення заборгованості відповідача) споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(в редакції від 09 листопада 2017 року) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Обов'язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР.
Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідноч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що  кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріали справи містять договір № 460014062 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладений 01 липня 2014 року між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ОСОБА_1 . 
Доказів на підтвердження розірвання договору відповідачем не надано.
Згідно відомостей, які містяться матеріалах справи, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 30 березня 2013 року.
Будь-яких доказів, що відповідач не отримувала житлово-комунальні послуги, остання не надала.
Із відповідними заявами про припинення надання послуг ОСОБА_1 не зверталася.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 з серпня 2015 року не була споживачем послуг, оскільки не проживала за адресою: АДРЕСА_3 , колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач із заявами про розірвання договору про надання послуг або про припинення послуг не зверталась.
Отже, ОСОБА_1 зобов`язана оплатити житлово-комунальні послуги.
ТОВ «Євро-Реконструкція» надано розрахунок заборгованості, згідно якого:
-         заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2014 року по січень 2020 року становить 18 960 грн 53 коп., 
-        заборгованість за послуги з гарячого водопостачання за період з жовтня 2014 року по січень 2020 року становить 53 226 грн 70 коп. 
Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, контр-розрахунку не надано.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
До апеляційної скарги ОСОБА_1 додано заяву про застосування позовної давності. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 не була повідомлена про розгляд справи, конверт з ухвалою суду про відкриття провадження та копією позовної заяви повернувся за закінченням терміну зберігання, остання була позбавлена можливості подати до суду першої інстанції заяву про застосування строків позовної давності.  
З урахуванням вищенаведеного, заборгованість з ОСОБА_1 підлягає стягненню в межах трирічного строку позовної давності, а саме за період з 10 червня 2017 року по 01 січня 2020 року у розмірі 11 922 грн 12 коп. за послуги з централізованого опалення та у розмірі 53 226 грн 70 коп. за послуги з гарячого водопостачання, а всього 65 148 грн 82 коп.
Закріплена у п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові.
На підставі наведеного, з ОСОБА_1 також підлягає стягненню інфляційна складова боргу у розмірі 6 496 грн 39 коп. та 3 % річних у розмірі 3 825 грн 88 коп., в межах строків позовної давності.
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовними вимогами до ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_2 закрито.
Клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків задоволенню не підлягає, оскільки для правильного вирішення справи покази свідків не мають значення. При цьому колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_1 продовжує бути зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , із заявою про розірвання договору надання послуг чи припинення надання послуг не зверталася.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 09 листопада 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 , та закриття провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_2 .
В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви, з врахуванням часткового задоволення позову, у розмірі 1 896 грн 84 коп.
Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-                                                                  
   постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрити.
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 65 148 грн 82 коп., інфляційні втрати у розмірі 6 496 грн 39 коп., 3 % річних у розмірі 3 825 грн 88 коп., а всього 75 471 грн 09 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі 1 896 грн 84 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 19 серпня 2021 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                           Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                             С.Г. Музичко

 
 
                                                                                                                        В.І. Олійник