ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року	Львів	Справа № 460/2198/21 пров. № А/857/11106/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року, головуючий суддя – Друзенко Н.В., ухвалене у м. Рівне, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України,  Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій,- 

                                                    В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до МО України,  ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність  військової частини НОМЕР_1 , щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді на запит  від 26.01.2021 року наданого у відповідності до норм Закону України “Про доступ до публічної інформації” від 13.01.2011 року №2939-VI; зобов`язати  військову частину НОМЕР_1 надати відповідь в повному обсязі на запит від 26.01.2021 року з урахуванням норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року №2939-VI; визнати протиправною бездіяльність  військової частини НОМЕР_1 , щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді на запит від 24.02.2021 року наданого у відповідності до норм Закону України “Про доступ до публічної інформації” від 13.01.2011 року №2939-VI; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати відповідь в повному обсязі на запит від 24.02.2021 року з урахуванням норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року №2939-VI; визнати протиправною бездіяльності Міністерства оборони України, щодо нерозгляду скарги  від 24.11.2020 року у встановленому порядку та у встановлений термін Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року №393/96-ВР; визнати  протиправними дії Міністерства оборони України щодо пересилання скарги  від 24.11.2020 року, яку було розглянуто тим органом дії якої оскаржувались,  наданої у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року Ш93/96-ВР; зобов`язати  Міністерство оборони України розглянути скаргу від 24.11.2020 року та надати відповідь із вирішенням порушених питань у скарзі з урахуванням норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року №393/96-ВР.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з інформаційними запитами від 26.01.2021 року та від 24.02.2021 року. Однак відповіді на вказані запити у встановленому Законом України "Про доступ до публічної інформації" порядку не отримав. Також позивач зазначив, що ним 24.11.2020 року подано скаргу заступнику Міністра оборони України до Міністерства оборони України за належністю. Вирішення питань щодо скарги на заступника Міністра оборони України належить виключно до повноважень Міністерства оборони України за належністю. Однак, Міністерство оборони України переадресувало дану скаргу до інших військових частин, до компетенції яких не входить вирішення порушених у скарзі питань, як наслідок отримано відповідь від 29.12.2020 року №501/2544 саме від військової частини НОМЕР_2 , дії якої оскаржуються у скарзі від 24.11.2020 року. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді на запит ОСОБА_1 від 26.01.2021 року наданого у відповідності до норм Закону України “Про доступ до публічної інформації” від 13.01.2011 року №2939-VI; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати в повному обсязі відповідь на запит ОСОБА_1 від 26.01.2021 року з урахуванням норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року №2939-VI; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді на запит ОСОБА_1 від 24.02.2021 року наданого у відповідності до норм Закону України “Про доступ до публічної інформації” від 13.01.2011 №2939-VI; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати в повному обсязі відповідь на запит ОСОБА_1 від 24.02.2021 року з урахуванням норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року №2939-VI; в задоволенні позовних вимог до Міністерства оборони України - відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ним подано скаргу щодо попередньо поданої скарги на заступника Міністра оборони України до Міністерства оборони України. Вирішення питання щодо скарги на заступника Міністра оборони України належить виключно до повноважень Міністерства оборони України за належністю. Апелянт зазначає, що ні Генеральний штаб Збройних Сил України, ні Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, ні оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не вправі розглядати скаргу подану щодо заступника Міністра Міністерства оборони України, окрім як виключно Міністерство оборони України.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 24.11.2020 року ОСОБА_1 подано скаргу до Міністерства оборони України, в якій останній просив притягнути до відповідальності винних осіб та припинити свавілля у військовій частині НОМЕР_2 , з метою зняття статусу службового житла з квартири, у якій він та члени його сім`ї проживають. 
Вказана скарга ОСОБА_1 від 24.11.2020 отримана Міністерством оборони України 01.12.2020 року та надіслана для опрацювання Генеральному штабу Збройних Сил України, яким в подальшому скарга була спрямована для розгляду за належністю (а.с. 55-57).
Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності протиправних дій відповідача щодо направлення скарги за належністю відповідному органу.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
У відповідності до ст. 1 Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб (ст. 3 Закону).
Статтею 5 Закону, зокрема, передбачено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Статтею 14 Закону встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.
Відповідно до ст. 16 Закону скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. 
Згідно із статтею 19 Закону Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Статтею 7 Закону передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Колегія суддів зазначає, що вирішальним моментом є визначення питань, які порушені в одержаному зверненні.
Матеріалами справи підтверджується, що в поданій скарзі ОСОБА_1 від 24.11.2020 року до Міністерства оборони України, останній просив притягнути до відповідальності винних осіб та припинити свавілля у військовій частині НОМЕР_2 , з метою зняття статусу службового житла з квартири, у якій він та члени його сім`ї проживають.
Вказану скаргу Міністерство оборони України 04.12.2020 року скерувало до Генерального штабу Збройних Сил України для опрацювання порушеного питання та надання відповіді заявнику.
В подальшому, 09.12.2020 року вказану скаргу ОСОБА_1 передано до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України. 
З копії листа військової частини НОМЕР_3 від 28.12.2020 року №116/10/2/345 (а.с.58), яка здійснювала в межах компетенції розгляд скарги від 24.11.2020 року, позивачу надано у встановлені законом строки відповідь на його скаргу та вжито усі вичерпні заходи з метою надання ОСОБА_1 повної, всебічної інформації у відповідності до перелічених питань.
Колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта про те, що ОСОБА_1 подано скаргу щодо заступника Міністра оборони України до Міністерства оборони України, оскільки питання, порушені в скарзі, не стосувались дій/бездіяльності заступника Міністра оборони України.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог в частині позовних вимог щодо визнання  протиправними дій Міністерства оборони України щодо пересилання скарги  від 24.11.2020 року та зобов`язання Міністерство оборони України розглянути скаргу від 24.11.2020 року та надати відповідь із вирішенням порушених питань у скарзі з урахуванням норм Закону України "Про звернення громадян".
В іншій частині судове рішення сторонами не оскаржується.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року у справі №460/2198/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький