Справа № 991/5234/21
Провадження 1-кс/991/5315/21

У Х В А Л А 

02 серпня 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , 

перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого Четвертого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 від 22.06.2021 про закриття кримінального провадження № 42017000000002368 від 24.07.2017,

ВСТАНОВИЛА

2 серпня 2021 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 (скаржника) на постанову старшого слідчого Четвертого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 від 22.06.2021 про закриття кримінального провадження № 42017000000002368 від 24.07.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України). 

Скаржник зазначає, що повторно оскаржує рішення про закриття кримінального провадження, оскільки його первинне оскарження, датоване 28.07.2021 було відправлено 29.07.2021 з УВП № 12, хоча він його вручим старшому по корпусу під час ранкової перевірки саме 28.07.2021. Для уникнення непорозуміння у разі його нерозгляду, з метою недопущення пропуску розумних строків, він повторно подає скаргу, і вимагає розглянути попереднє звернення з вих. № 2/3/2-Х-613 з урахуванням обґрунтування, викладеного там. Він просить скасувати зазначену постанову, та провести розгляд в режимі телеконференції (ймовірно, мається на увазі відеоконференції).

Дослідивши скаргу, слідча суддя дійшла такого висновку.

У ч. 1 ст. 303 КПК України міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування (ч. 1 ст. 303 КПК України). Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні рішення слідчого (детектива) про закриття кримінального провадження. 

Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Слідча суддя не встановила таких підстав.

Скарга на рішення слідчого (детектива) про закриття кримінального провадження може подаватися заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Скаржник не надає будь-якого підтвердження свого процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, а тому можливість встановлення належного процесуального статусу особи, що звертається зі скаргою, є сумнівною.

Відповідно до вимог ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України. Підсудність кримінальних проваджень Вищому антикорупційному суду передбачена у ст. 33-1 КПК України із відсилочною нормою до ч. 5 ст. 216 КПК України. Також, слідча суддя звертає увагу, що підсудність Вищого антикорупційного суду поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. (пункт 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України) Оскільки у цьому випадку досудове розслідування здійснюється із 24.07.2017, кримінальне провадження було розпочате до моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» (до 22.09.2019 року). При цьому, кримінальне провадження, як вбачається зі скарги, не здійснювалось Національним антикорупційним бюро України, з урахуванням суб`єкта, що прийняв процесуальне рішення про закриття кримінального провадження. Сукупний аналіз статей 33-1, 216 та пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України вказує на те, що станом на момент розгляду, така скарга з урахуванням того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не здійснювалось та не здійснюється Національним антикорупційним бюро України, скарга є непідсудною Вищому антикорупційному суду. Скаржник має право звернутися до відповідного суду, до підсудності якого (до юрисдикції якого) належить орган, що склав або прийняв документ, що оскаржується. 

Скарга повертається, якщо, зокрема, скарга не підлягає розгляду у цьому суді (п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України). Встановлення інших обставин, які встановлюються на етапі відкриття провадження за скаргою, не здійснюється, оскільки встановлено підстави для повернення скарги. Тому, слідча суддя доходить висновку, що цю скаргу потрібно повернути скаржнику.

Керуючись статтями 303-308 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Повернути скаргу ОСОБА_2 (повторну) на постанову старшого слідчого Четвертого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 від 22.06.2021 про закриття кримінального провадження № 42017000000002368 від 24.07.2017.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. 

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії. 
Слідча суддя   	ОСОБА_1