ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 вересня 2021 року
м. Харків
справа № 638/2757/19
провадження № 22-ц/818/4812/21
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Сабельнік Б.В.,
учасники справи:
позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі – Приватне підприємство «Агрофірма Коломацька», державний реєстратор – приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року в складі судді Рибальченко Л.М.,
У С Т А Н О В И В:
У лютому 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Приватного підприємства «Агрофірма Коломацька» (далі – ПП, ПП «АФ «Коломацька»), державного реєстратора – приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу (далі – ПН ХМНО) Малахової Г.І., Талавирі С.М., Талавирі О.С., Труфан О.С., Труфан С.Б., Талавирі В.С., Талавирі Р.С., яким просили суд: визнати недійсним рішення власника ПП «Агрофірма Коломацька», код ЄДРПОУ 33929316, від 21.11.2017 та затверджені ним зміни до статуту ПП «Агрофірма Коломацька», здійснені шляхом викладення статуту в новій редакції; скасувати реєстраційну дію, проведену стосовно ПП «Агрофірма Коломацька», код ЄДРПОУ 33929316, – державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, зміна місцезнаходження, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників, номер запису 14621050040000073 від 22.11.2017; визнати недійсним рішення власника ПП «Агрофірма Коломацька», код ЄДРПОУ 33929316, від 22.11.2017 та затверджені ним зміни до статуту ПП «Агрофірма Коломацька», здійснені шляхом викладення статуту в новій редакції; скасувати реєстраційну дію, проведену стосовно ПП «Агрофірма Коломацька», код ЄДРПОУ 33929316, – державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, зміна місцезнаходження, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників, номер запису 14621050041000073 від 23.11.2017; визначити розмір статутного капіталу ПП «Агрофірма Коломацька», код ЄДРПОУ 33929316, у сумі 1000 грн., що розподіляється наступним чином: ОСОБА_3 володіє 50% статутного капіталу, що складає 500 грн., ОСОБА_1 володіє 25% статутного капіталу, що складає 250 грн., ОСОБА_2 володіє 25% статутного капіталу, що складає 250 грн.
ОСОБА_9 , діючи в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , 24.05.2021 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частку у розмірі 50% від статутного фонду (корпоративних прав) ПП «АФ «Коломацька», які належать спадкодавцю ОСОБА_10 , співзасновнику ПП «АФ «Коломацька» до набрання рішенням законної сили.
Заява обґрунтована тим, що після смерті спадкодавця ОСОБА_10 позивачі отримали спадщину у вигляді 50% частки в майні ПП «АФ «Коломацька». Рішенням директора ПП «Агрофірма «Коломацька» відмовлено у включенні до складу учасників (співвласників) вказаного підприємства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємців ОСОБА_10 – співзасновника ПП «Агрофірма «Коломацька». З указаним рішенням позивачі не погодились, у зв`язку з чим звернулись до суду з дійсним позовом. Невжиття заходів забезпечення позову в подальшому ускладнить виконання можливого рішення суду. Запропонований захід забезпечення позову є співмірним з обсягом позовних вимог. 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 в задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_9 про забезпечення позову відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів чи обґрунтування доводів заявника про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення. Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими представник позивача вважає, що захист прав, свобод та інтересів позивача буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано, в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені. 
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_9 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, якою просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити; стягнути понесені судові витрати за подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала винесена без належного обґрунтування, без надання правової оцінки доказам з посиланням на норми матеріального права. Позивачі є спадкоємцями за законом ОСОБА_10 – співзасновника ПП «Агрофірма «Коломацька». Державним нотаріусом Коломацької державної нотаріальної контори Харківської області позивачам видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна по частці спадкового майна з 50% частки в майні ПП «Агрофірма Коломацька». 02.02.2017 позивачі звернулись до директора (співвласника) указаного підприємства із заявами про включення їх до складу засновників з часткою кожному по 25% від статутного фонду. 15.01.2018 щодо вказаних заяв прийнято рішення про відмову. Директор ПП ОСОБА_3 на підставі рішення засновника ПП від 21.11.2017 одноособово прийняв рішення про припинення участі ОСОБА_10 у ПП у зв`язку зі смертю та вніс зміни щодо складу засновників (співвласників) та кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) ПП. Така відмова є протиправною і незаконною. 22.11.2017 ОСОБА_3 до статуту ПП у новій редакції внесені та затверджені дані зміни: включено до складу засновників (співвласників) із додатковими вкладами до статутного капіталу Підприємства своїх родичів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Указана Ѕ частка в розмірі 50% від статутного фонду (корпоративних прав) ПП належала ОСОБА_10 . Її успадкували позивачі, яких навіть не було запрошено на проведені збори ПП, наслідком чого є недійсність відповідного правочину. Невжиття судом першої інстанції зазначених у заяві заходів по забезпеченню позову унеможливить в подальшому виконання рішення суду і потягне як наслідок відкриття інших судових проваджень за позовами тих же позивачів до інших відповідачів в разі відчуження часток, зміни складу засновників ПП, що в свою чергу істотно ускладнить чи унеможливить захист прав та охоронюваних законом інтересів позивачів. При цьому порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті. 
Представник позивачів зазначив, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не перевірив доводи щодо вжиття заходів арешту на Ѕ частку 50% в статутному капіталі ПП і виніс ухвалу з формальних міркувань. З матеріалів справи вбачається, що з 15.06.2006 на підставі Угоди засновників про створення ПП «Агрофірма Коломацька», а саме статті 1 пункту 3 Підприємство є корпоративним, засноване на приватній власності двох засновників ( ОСОБА_3 та ОСОБА_10 ) за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, розподілі доходів та ризиків. Позивачі успадкували права та обов`язки ОСОБА_10 , однак на даний час не можуть вільно розпоряджатись своїми частками в статутному капіталі ПП «Агрофірма Коломацька», а також як співвласники вчиняти дії (протиправно не включені засновником (співвласником) ОСОБА_3 до складу засновників (співвласників) підприємства. 
На підставі викладеного апелянт вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частку в розмірі 50% від статутного фонду (корпоративних прав) ПП «Агрофірма «Коломацька», належних ОСОБА_10 , до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, що буде співмірним із заявленими позовними вимогами. Таке забезпечення не порушує змагальності і процесуальної рівноправності сторін. В даному випадку суд вирішує лише процедурне питання про забезпечення позовних вимог, не позбавляючи позивачів права власності на належне майно та не обмежуючи їх у господарській діяльності; накладення арешту на Ѕ частку статутного фонду (корпоративних прав) за своїм змістом полягає виключно в обмеженні права особи розпорядитися цією часткою у статутному капіталі (провести її відчуження), проте не позбавляє права володіння і користування цією часткою, зокрема, не перешкоджає господарській (підприємницькій) діяльності та виконанню зобов`язань з іншими особами чи контрагентами. 
ОСОБА_9 уважає, що в даному випадку застосуванню підлягає висновок, викладений у п. 37 постанови Верховного Суду по справі №753/22860/17 від 15.09.2020, згідно якого наявність у одноособового власника можливості вільно розпорядитись своєю власністю, відносно якої існує спір, свідчить про обґрунтований та достатній ризик вчинення останнім таких дій у процесі судового розгляду, якщо не вжити заходи забезпечення позову, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для вжиття відповідних заходів. Альтернативним заходом забезпечення позову є заборона вчинення реєстраційних дій. Залишення заяви про забезпечення позову без задоволення судом першої інстанції, з огляду на конкретні обставини справи, є формалізмом.
Шабановою Софією Олександрівною, яка діє в інтересах ПП «Агрофірма «Коломацька» поданий відзив на апеляційну скаргу, яким вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін, вважаючи апеляційну скаргу необґрунтованою. Так, посилання апелянта, що невжиття зазначених заходів по забезпеченню позову унеможливить в подальшому виконання рішення суду не підкріплене доказами, що могли б свідчити про необхідність застосування таких заходів забезпечення позову стосовно ПП «Агрофірма Коломацька», а також доказів, що свідчили б про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду про задоволення позову, а наявні лише посилання на необхідність обґрунтування таких доводів. Заявником не доведено необхідності застосування таких заходів, через що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку і вказав, що заявник обмежився лише формальними підставами для вжиття заходів забезпечення позову, вказавши, що дії відповідачів призведуть до унеможливлення виконання рішення суду, не обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частку у розмірі 50% від статутного фонду (корпоративних прав) ПП «Агрофірма Коломацька», належних ОСОБА_10 як співзасновниці ПП «Агрофірма Коломацька». Застосування заявлених позивачами заходів забезпечення позову спричинить ускладнення здійснення господарської діяльності ПП «Агрофірма «Коломацька», що призведе до істотного порушення прав та інтересів ПП та його засновників, що у свою чергу спричинить негативні економічні, фінансові та інші наслідки. Застосування заявленого позивачами заходу забезпечення позову не відповідає процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо ймовірності ускладнення виконання рішення суду та ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів в разі невжиття таких заходів. 
Інших відзивів на апеляційну скаргу не надходило.
Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, які з`явилися в судове засідання, дослідивши наявні у виділених із цивільної справи матеріалах докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі – ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ПП «Агрофірма Коломацька», державного реєстратора – ПН ХМНО Малахової Г.І., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсним рішень органу управління, визнання недійсними змін до установчих документів, скасування державної реєстрації змін, про визначення розміру статутного капіталу та розмір часток учасників. 
В позові ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вказали, що вони є спадкоємцями 50% частки в майні ПП «Агрофірма «Коломацька», що належали померлій ОСОБА_10 , як співзасновнику указаного підприємства. В задоволенні заяви позивачів про включення їх до складу засновників ПП відмовлено. Внаслідок здійснених в подальшому директором підприємства (і другим співзасновником) ОСОБА_3 реєстраційних дій він штучно, всупереч закону, став єдиним повноправним власником 100% статутного капіталу ПП «Агрофірма Коломацька». Відмову в задоволенні заяви позивачів про включення їх до складу засновників ПП, зміни до установчих документів підприємства, а також проведену на їх підставі реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу позивачі вважають незаконними і такими, що порушують їх права.
Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.
За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Відповідно до частини 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
В кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Таким чином, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Як убачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не ставлять на розгляд суду жодної з вимог, яка би потребувала виконання судового рішення державною виконавчою службою. Визнання недійсними рішень загальних зборів підприємства, визнання недійсними змін до установчих документів, скасування реєстраційних дій та визначення розміру статутного капіталу й розмірів часток учасників не є майновими вимогами і для їх виконання, у разі задоволення позову, достатнім є лише судове рішення, що набрало законної сили, а видача наказу та примусове виконання рішення за заявленими позовними вимогами не буде провадитись.
Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні заяви представника позивачів про забезпечення їх позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину від статутного фонду ПП, оскільки, заявником не було доведено, що невжиття таких заходів утруднить виконання майбутнього судового рішення.
Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростували. Тому в задоволенні апеляційної скарги представника позивачів слід відмовити, ухвалу суду першої інстанції від 27.05.2021 – залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , залишити без задоволення. 
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 13 вересня 2021 року. 

Головуючий                                                            О.Ю. Тичкова

Судді                                                                    О.В. Маміна 

Н.П. Пилипчук