ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/2449/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.04.2021 року в адміністративній справі №280/2449/21 за позовом   ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-  
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення позивачу пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2014-2016 роки (з урахуванням підвищення для забезпечення індексації пенсій);
- зобов`язати відповідача здійснити з 01.03.2021 перерахунок пенсії позивача за віком, відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки та із урахуванням заробітної плати позивача за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, без врахування заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 30 червня 2000 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 26.07.2011 їй призначено пенсію, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №373 «Про державну службу», у розмірі 89% заробітної плати на день виходу на пенсію. Зазначає, що у лютому 2021 позивача без її заяви переведено на інший вид пенсії – пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з тим, на думку позивача, під час призначення їй пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем неправомірно врахований показник середньої заробітної плати за 2014-2016 року, замість середньої заробітної плати за три календарні роки, що передує року звернення за призначенням пенсії 2018 – 2020 роки. Також, позивач посилалась на те, що відповідачем, в порушення вимог ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та без бажання на те позивача, пенсію обчислено із урахуванням заробітної плати за 60 календарних місяців підряд у період до 30 червня 2020 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.04.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1  було задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2014-2016 роки (з урахуванням підвищення для забезпечення індексації пенсій).
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.03.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки та із урахуванням заробітної плати позивача за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, без врахування заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 30 червня 2000 року.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати, який враховуався під час призначення пенсії, а автоматичне переведення не є виключенням. Зауважено, що при розрахунку розміру пенсії позивача використовується наявна у матеріалах пенсійної справи заробітна плата з обов`язковим врахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2020 року.
Відзив від позивача на адресу суду не надходив.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, з 26.07.2011 позивачу призначено пенсію, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723.
З 01.03.2021 позивача в автоматичному режимі за матеріалами пенсійної справи переведено на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки при обчисленні цього виду пенсії, відповідно до матеріалів пенсійної справи, її розмір склав 4756,12 грн. (до переведення розмір пенсії становив 4550,33грн).
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16.03.2021 року № 3074-2585/К-02/8-0800/21 позивача було повідомлено, що відсутні правові підстави враховувати при перерахунку пенсії заробітну плату за період, починаючи тільки з 01.07.2000 року по 23.07.2011 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої, як середній показник за 2018-2020 року при переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Не погодившись з правомірністю наведених доводів відповідача, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при обрахунку пенсії за віком позивача відповідно до Закону №1058-ІV повинен був застосувати показники середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Приписами ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника. 
Згідно ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. 
Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за цим Законом, на інший, при якому показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким яким він був на час призначення пенсії.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про державну службу».
В свою чергу, З 01.03.2021 позивача в автоматичному режимі за матеріалами пенсійної справи переведено на пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, на переконання пенсійного органу, позивач має право на переведення з одного виду пенсії на інший, а не призначення пенсії за віком вперше, що зумовлює необхість застосування приписів ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та застосування показника заробітної плати, який був чинний станом на час призначення пенсії .
Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що Закон України «Про державну службу» передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а пенсія за віком була призначена позивачу вперше.
Отже, в даному випадку призначення пенсії за віком позивачу було здійснено вперше, у зв`язку з чим при здійсненні розрахунку розміру пенсії мають бути застосовані приписи ст. 40 приписами Закону України  "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Щодо посилань відповідача на положення пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону №1058, як на підставу відсутності  правової можливості для застосування поазника середньої заробітної плати  по Україні за 2018-2020 роки, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону №1058, особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
Згідно пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Отже, зазначений пункт не змінює механізм обчислення розміру пенсії за віком, відповідно до Закону №1058, в тому числі в частині застосування середньої заробітної плати, яка враховується при призначенні пенсії, а лише визначає розмір пенсії який є граничним для автоматичного переведення пенсіонера на пенсію на умовах Закону №1058.
При цьому, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що та обставина, що переведення на пенсію за віком на умовах Закону №1058 здійснено в автоматичному режимі, жодним чином не позбавляє позивача права на обрахунок пенсії виходячи із середньої заробітної плати в Україні за 2018 – 2020 роки, оскільки пенсія за Законом №1058 позивачу призначається вперше.
Щодо правомірності зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача із урахуванням заробітної плати позивача за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, без врахування заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 30 червня 2000 року, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Отже, врахування заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року є можливим лише за двох умов, а саме у разі наявності бажання пенсіонера, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, або у разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач заяву про врахування заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року до пенсійного органу не подавав, а відтак у пенсійного органу були відсутні правові підстави для врахування наведеного періоду при розрахунку пенсії позивача.
Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції відносно обгрунтованості задоволення позовних вимог позивача.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, 321, 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.04.2021 року в адміністративній справі №280/2449/21 –залишити без змін.

                    Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.          

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай