П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/14951/20	
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
26.02.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
           П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Танасогло Т.М.
  За участю: секретаря – Іщенка В.О.
            представника апелянта – Пасніченко І.І.
            представника позивача – Реу Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника Головного управління Держраці в Одеської області Байдюк Сергія Васильовича про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за №ОД1135/2164/НП/ТД-ФС від 02 грудня 2020 року.
В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про перешкоджання інспекційному відвідуванню з питань дотримання правил трудового законодавства та вчинення порушень, передбачених абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, є необґрунтованими та складені за результатами перевірки, розпочатої за відсутності правових підстав і проведеної поза межами установленого строку. Наведені обставини у сукупності, а також те, що позивач не був сповіщений належним чином про розгляд справи про правопорушення, свідчать про неправомірність постанови відповідача та наявність підстав для її скасування.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Суд визнав протиправною та скасував постанову начальника Головного управління Держраці в Одеської області Байдюк Сергія Васильовича про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 за №ОД1135/2164/НП/ТД-ФС від 02 грудня 2020 року.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Одеській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1200 грн., професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.
Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами порушення позивачем законодавства про працю у вигляді не недопущення органу контролю до проведення перевірки, створення перешкод у її проведенні.
Суд першої інстанції визначив, що вказаний висновок дає підстави для відшкодування на користь позивача витрати у вигляді сплати судового збору, але, з огляду характер спірних правовідносин і складність справи, із зменшенням заявлених до відшкодування витрат, понесених позивачем на правничу допомогу.
В апеляційній скарзі Головне управління Держпраці в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам Кодексу Законів про працю України, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення та обставинам справи і помилково не враховано, що під час здійснення контролю за додержанням законодавства про працю в розпорядженні Головного управління була наявна інформація, яка підтверджувала використання позивачем найманої праці без оформлення трудових відносин та з іншими порушеннями трудового законодавства. З огляду на те, що на вимогу інспектора праці позивач не надав достовірну інформацію та матеріали, які стосуються предмета контролю, висновки відповідача про створення фізичною особою-підприємцем перешкод в інспекційному відвідуванні з питань дотримання правил трудового законодавства та вчинення порушень, передбачених абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, є правомірними та обґрунтованими.
У відзиві на апеляційну скаргу Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем, перебуває на обліку в органах податкової служби як платник єдиного податку 3 групи, основним видом діяльності є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний).
06.10.2020 року відповідно до вимог Конвенції Міжнародної організації праці №129, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004 року №1985-ІV, частини 1 статті 259 Кодексу Законів про працю України, керуючись абзацом 2 пункту 1 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823, Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Положенням про Головне управління Держпраці в Одеській області (нова редакція), яке затверджено наказом від 03.08.2018 року №84; на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823, та службової записки головного державного інспектора ОСОБА_2 від 02.10.2020 року т.в.о. начальника Головного управління Держпраці в Одеській області видано наказ за №2565 про проведення у період з 19.10.2020 року по 30.10.2020 року інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань забезпечення застосування правових норм щодо використання праці та з інших подібних питань, які передбачені п.п. 3.1, 3.9, 3.10 розділу 3 частини І акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 року №1338, зокрема з питань виявлення неоформлених трудових відносин.
06.10.2020 року Головним управлінням відповідно до наказу від 06.10.2020 року №2565 оформлено направлення за №15/01-29-2079 на здійснення інспекційного відвідування, а саме позапланового заходу державного контролю ФОП ОСОБА_1 .
У направленні визначено, що в термін з 19.10.2020 року по 30.10.2020 року буде перевірено: додержання законодавства про працю на підставі п.п. 3 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823.
Предмет здійснення позапланового заходу: забезпечення застосування правових норм щодо використання праці та з інших подібних питань, що передбачені п.п. 3.1, 3.9, 3.10 розділу 3 частини І акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого наказом міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 року №1338, зокрема з питань виявлення неоформлених трудових відносин.
20.10.2020 року під час інспекційного відвідування позивачем надано інспектору праці письмові пояснення, згідно яких по суті заданих питань зазначив, що є фізичною особою-підприємцем, є платником єдиного податку 3 групи, найманих працівників не має. Також, щодо ДТП, яке трапилось на автодорозі Одеса-Київ біля с. Старі Маяки, в результаті якої отримали травми несумісні із життям, гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 , пояснив, що у той період вказані особи не мали ніякого відношення до позивача. Гр. ОСОБА_3 самостійно займався підприємницькою діяльністю. Автомобіль, який потрапив в ДТП, дійсно був придбаний позивачем за довіреністю у м. Тернополі. Після закінчення строку довіреності, гр. ОСОБА_3 самостійно заключив договір з власником автомобіля. Також, зазначив, що на теперішній час користується автомобілем Volvo НОМЕР_1 , на якому працює самостійно. Найманих працівників не має та ніколи не було.
30.10.2020 року інспектором праці складено акт №ОД1135/2164/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування.
Під час інспекційного відвідування та складання акту інспектором праці враховано лист Всеукраїнської Громадської Організації «Євро Столиця» від 21.02.2020 року №1/04, що надійшов на адресу Головного управління 25.02.2020 року за вх. №2776/01-32, в якому поінформовано Головне управління про встановлені факти грубого порушення трудового законодавства, у тому числі ФОП ОСОБА_1 , для врахування у подальшій діяльності та вжиття заходів реагування згідно наданих повноважень.
Відповідно до повідомлених громадською організацією обставин, згідно інформації відображеної протягом 16.11.2019 року в інформаційних інтернет-ресурсах (в даному випадку, на сайті ГУНП в Одеській області - https//od.npu.gov.ua/news/dtp/policzeiski-vstanovlyuyut-obstavini- smertelnoi-dtp-na-avtoshlyaxu-kijiv-odesa/), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася біля с. Старі Маяки в Ширяївському районі, загинуло дві особи. Згідно даних, наявних у наведеному повідомленні, загиблі були водієм та експедитором (змінним водієм) вантажівки, які в крайній лівій полосі дороги міняли колесо. В подальшому, активістами осередку було з`ясовано, що вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась з вантажним автомобілем MAN (державний знак НОМЕР_2 ). Власником вказаного автомобілю є громадянин ОСОБА_5 . Разом з тим, вищенаведений громадянин даний автомобіль MAN передав у користування (за генеральною довіреністю) підприємцю ОСОБА_1 , який надає послуги вантажного автомобільного перевезення з використання найманої праці. Відповідно до даних, відображених в документації з приводу вищенаведеного ДТП, загиблими є гр-н ОСОБА_3 , 1978 р.н., та гр-н ОСОБА_4 , 1967 р.н. Проте, жодні офіційні фіскальні бази (у т.ч. зі сплати ЄСВ або податку на прибуток) будь-які дані стосовно належного оформлення та сплати податків ФОП ОСОБА_1 відносно загиблих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не містять, що є підставою вважати, що залучення загиблих до роботи було незаконним.
Щодо наданих позивачем під час інспекційного відвідування пояснень, а саме посилань ФОП ОСОБА_1 на обставину, за якою загиблі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були суб`єктами підприємницької діяльності та через те не могли бути його найманими працівниками інспектором праці в акті визначено ці доводи такими, що не відповідають положенням чинного національного законодавства. Так, інспектором праці зазначено, що жодний нормативно-правовий акт, що діє в Україні, не містить норму, за якою наявність статусу «фізичної особи-підприємця» позбавляє відповідну особу права реалізовувати своє конституційне право на працю шляхом виконання робіт та отримання за це заробітної плати, в якості найманого працівника. Разом з цим, відповідно до облікової інформації, відображеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, гр-н ОСОБА_3 на час вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди дійсно був носієм статусу «фізичної особи- ОСОБА_6 », проте ОСОБА_4 носієм статусу «фізичної особи-підприємця» не був.
Також, інспектором праці використано інформацію, одержану від Територіального сервісного центру МВС №5145, згідно якої за гр-ном ОСОБА_1 станом на 27.10.2020 року зареєстровано наступні транспортні засоби: VOLVO FN 12, номерний знак НОМЕР_1 ; DAF АЕ 95 XF 380, номерний знак НОМЕР_3 ; DAF АЕ 95 XF 430, номерний знак НОМЕР_4 .
У тому числі, інспектором праці враховано інформацію від Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області №42.1\8401 від 26.10.2020 року, згідно якої відповідно до даних ІПНП «Цунамі» 12.10.2020 року відносно гр-на ОСОБА_7 , який керував а\м DAF АЕ 95 XF380 номерний знак НОМЕР_3 (власник – ОСОБА_1 ), було складено одну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги ствердження ФОП ОСОБА_1 про нібито «не використання ним найманої праці», яке у свою чергу спростовується вищенаведеними обставинами (за якими відповідні особи, здійснювали керування вантажними транспортними засобами, що перебували/перебувають у власності/користуванні ФОП ОСОБА_1 ), так і тією обставиною, що з боку ФОП ОСОБА_1 жодні документальні підтвердження факту передачі права власності/користування на відповідні вантажні транспортні засоби іншим особам (для ознайомлення) через фактичну відсутність, надано не було, інспектор праці вказав на свідоме та навмисне намагання ФОП ОСОБА_1 ввести в оману уповноважених осіб Головного управління та в створенні перешкод у діяльності інспектора праці під час проведення інспекційного відвідування.
За висновком інспектора праці, зазначене свідчить про позбавлення фахівця Головного управління можливості належним чином здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , створення перешкод в проведенні інспекційного відвідування (насамперед, з питань виявлення не оформлення трудових відносин).
02.11.2020 року позивач подав письмові заперечення на акт інспекційного відвідування, проте його вимоги були залишені без задоволення, а на підставі матеріалів перевірки Головним управлінням Держпраці винесено постанову від 02.12.2020 року №ОД1135/2164/НП/ТД-ФС, якою відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 80 000 грн.
Не погоджуючись із накладенням штрафу, посилаючись на його необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 259 КЗпП України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Згідно із п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п. 5 Порядку від 21.08.2019 року №823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, у тому числі, звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.
Згідно із п.п. 8, 9 Порядку від 21.08.2019 року №823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).
Тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.
Пунктом 11 Порядку від 21.08.2019 року №823 передбачено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Відповідно до п. 14 Порядку від 21.08.2019 року №823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.
Разом з цим, відповідно до п.п. 16, 17, 24 Порядку від 21.08.2019 року №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.
У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Згідно із абз. 8 ч. 2 вказаної статті КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Слід зазначити, що в абз. 7 ч. 2 вказаної статті КЗпП України неправомірність дій юридичних чи фізичних осіб-підприємців пов`язується із недопущенням до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні.
Також, абз. 2 ч. 2 вказаної статті КЗпП України неправомірність дій юридичних чи фізичних осіб-підприємців пов`язується із фактичним допуском працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформленням працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплатою заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.
Системний аналіз наведених правових норм показав, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю фізичними особами-підприємцями направлені на забезпечення дотримання правил законодавства у сфері використання найманої праці.
Контроль суб`єктів господарювання у цій сфері здійснюється, у тому числі, у формі інспекційних відвідувань, а саме за місцем провадження об`єктом перевірки своєї діяльності.
Підставою для проведення таких заходів контролю є рішення керівника органу контролю щодо питань порушень використання праці, прийняте, у тому числі за результатами аналізу одержаної інформації про порушення законодавства про працю.
Під час інспекційного відвідування інспектор праці вправі вимагати від об`єкта перевірки необхідні матеріали для здійснення своїх контролюючих функцій, а суб`єкт господарювання зобов`язаний надати ці матеріали у повному об`ємі на вимогу органу контролю.
Не виконання законних вимог інспектора праці є наслідком відповідальності у вигляді накладення штрафних санкцій у розмірі, встановленому законом.
Виходячи зі спірних правовідносин, колегія суддів враховує, що предметом спору у цій справі є постанова Управління Держпраці про накладення на позивача стягнення у вигляді штрафу.
Вказане стягнення застосоване в результаті виявлення інспектором праці в діях позивача правопорушення, передбаченого абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.
За змістом наведеної норми трудового законодавства, а також з урахуванням положень абз. 2 та абз. 7 ч. 2 вказаної статті КЗпП України, які підлягають застосуванню у взаємному зв`язку, підставою для стягнення є факт неправомірності дій фізичної особи-підприємця, пов`язаних, у тому числі із створенням контролюючому органу перешкод у проведенні інспекційного відвідування.
Виходячи зі змісту спірних правовідносин, апеляційний суд зазначає, що у п. 14 Порядку від 21.08.2019 року №823 наводяться конкретні приклади створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці:
відмова у допуску до проведення відвідування, що полягає у ненаданні на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування;
перешкоди в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку, що включає також права інспектора праці на безперешкодний та без попереднього повідомлення вихід до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; на одержання робочого місця; на одержання від об`єктів відвідування інформації та/або документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування.
Слід зазначити, що наявність повноважень контролюючого органу на безперешкодний доступ до об`єкта відвідування, у тому числі щодо одержання усіх необхідних матеріалів, не може нівелювати правами суб`єкта господарювання, закріпленими у п. 13 Порядку, у тому числі щодо одержання копії направлення на проведення інспекційного відвідування, надання пояснень та одержання письмової вимоги інспектора, додержання інспектором праці чинного законодавства, тобто правом на обізнаність із конкретними вимогами інспектора праці та порядком їх виконання.
Як свідчать обставини справи, відповідна письмова вимога інспектора праці про надання необхідних матеріалів не була оформлена та, відповідно, не була вручена позивачу.
За відсутності даних щодо одержання об`єктом відвідування вимоги про надання матеріалів на перевірку не є достатньою та обґрунтованою підставою вважати доведеним не виконання позивачем законних вимог інспектора, як наслідок – перешкоджання в проведенні інспекційного відвідування.
З огляду на те, що висновки відповідача про перешкоджання позивачем в проведенні інспекційного відвідування є необґрунтованими та складені не у відповідності до норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення та наявність безумовних підстав для його скасування.
Враховуючи наведене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 12.07.2021 року.

        Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
        Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                                     Т.М. Танасогло