ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/389/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
        суддів:                          Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
        секретар судового засідання Новошицька О.О. 
        розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
   на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року (головуючий суддя – Кисіль Р.В.)
   у справі №280/389/20 за позовом ОСОБА_1 до відповідача  Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

          Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вих.№12/98 від 16.03.2020), просив:
- зобов`язати відповідача внести зміни до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 16.11.2018 №1885 (Додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України), зазначивши у ній факт отримання солдатом ВЗК військової частини польова пошта НОМЕР_2 позивачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 09.07.2016 по 10.07.2016, в районі населеного пункту Карлівка Мар`їнського району Донецької області травми (контузії), в зоні проведення антитерористичної операції, при виконання бойового завдання, що не пов`язана з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.
          Позов обґрунтований тим, що 09.07.2016 його було залучено до виконання бойових завдань, в результаті проведення яких позивачем отримано травму. В подальшому після лікування в різних медичних установах, за результатами огляду, проведеного військово-лікарською комісією (хірургічного профілю), позивачу було визначено діагноз, що зафіксований у відповідному свідоцтві про хворобу №2079. При цьому позивач стверджує, що обставини, зафіксовані у свідоцтві про хворобу Військово - медичного клінічного центру Південного регіону МО України № 2079 від 18.10.2016 року не в повній мірі відповідають дійсності, оскільки фактичні обставини отримання позивачем вибухової травми з його слів у свідоцтві про хворобу були зафіксовані невірно. На звернення позивача до командира відповідача з проханням організувати службове розслідування за фактом отримання травми позивачем, йому було відмовлено. Не погодившись з зазначеною відмовою позивач звернувся з позовом до суду. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 по справі №808/284/18 було визнано протиправною  бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ щодо не проведення службового розслідування за фактом отримання військовослужбовцем цієї частини ОСОБА_1 травми (контузії), яка одержана ним у період з 08.07.2016 по 10.07.2016 та не оформлення довідки про обставини зазначеної травми. Також зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ провести службове розслідування за фактом отримання військовослужбовцем цієї частини ОСОБА_1 травми (контузії), яка одержана ним у період з 08.07.2016 по 10.07.2016 та оформити довідку про обставини зазначеної травми. 06.10.2018 ТВО командира ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ видано наказ №1935 «Про результати службового розслідування», яким визначено: «Факт травмування громадянина ОСОБА_1 під час виконання завдань у період та з 09.07.2016 по 10.07.2016 не підтверджується, так як свідки стверджують, що скарг на стан здоров`я у колишнього військовослужбовця в зоні проведення антитерористичної операції не було, вогнева задача виконувалась одна і в одному напрямку по 4 постріли з коленої гармати. Враховуючі дані факти, оформлення і видача довідки про обставини зазначеної травми на запит громадянина ОСОБА_1 не можливо». 16.11.2018 ТВО командира відповідача ОСОБА_2 підписано довідку №1885 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), у якій зазначено «За результатами службового розслідування (акт від 06.10.2018) факт травмування солдата ВЗК ОСОБА_1 02.02.1987 під час виконання завдань у період з 09.07.2016 по 10.07.2016 не підтверджено». Проте з матеріалами службового розслідування позивача ознайомлено не було.           
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року у задоволенні позову відмовлено.
          Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного виконання (неналежного виконання чи не виконання) рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 по справі №808/284/18. Визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності, вчинених суб`єктам владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду, - передбачено статтею 383 КАС України та зумовлює подання заяви позивачем, якщо відповідач вчиняє протиправні рішення/дії щодо виконання рішення суду. Однак позивач знову звернувся з позовом, тому невірно обрав спосіб захисту свого порушеного права. Також звернув увагу, що суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України. Крім того, не може перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача, щодо встановлення обставин отримання травми, які були встановлені за результатами проведеного службового розслідування, на виконання рішення суду від 12.06.2018 по справі №808/284/18.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.
          В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що 16.03.2020 позивачем було подано до суду позов в уточненій редакції (заява від 16 березня 2020 року про зменшення позовних вимог), який містив позовну вимогу «Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України внести зміни до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 16 листопада 2018 року № 1885 (Додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України), зазначивши у ній факт отримання солдатом ВЗК військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 09 липня 2016 року по 10 липня 2016 року в районі населеного пункту Карлівка Мар`їнського району Донецької області травми (контузії), в зоні проведення антитерористичної операції, при виконанні бойового завдання, що не пов`язана з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження». Це було обумовлено тим, що у довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 1885 від 16 листопада 2018 року, оформленої Відповідачем на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року по справі №808/284/18, було зазначено: «За результатами службового розслідування (акт від 06.10.2018) факт травмування солдата ВЗК ОСОБА_1 02.02.1987 під час виконання завдань у період з 09.07.2016 по 10.07.2016 не підтверджено», що на думку позивача, не відповідало дійсним обставинам справи.
Зазначає, що під час судового розгляду справи № 280/389/20, зі свідчень Позивача, а також показів свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , було фактичне встановлено, що єдине місце і час отримання Позивачем контузії, яка потягла за собою наслідки мінно-вибухової травми, зафіксованої у медичній документації, був період в ніч з 09 на 10 липня 2016 року, коли Позивач, як номер обслуги гармати 152 мм гармати під командуванням сержанта Шкоди О. у складі третьої гаубичної батареї Відповідача виконував бойове завдання зі стрільб в зоні проведення антитерористичної операції у східному напрямку. Будь-яких інших травматичних впливів на здоров`я Позивача за весь період несення ним військової служби, або протягом 11 липня 2020 року (за час перебування у м. Запоріжжі у пункті постійної дислокації Відповідача та на шляху слідування до місця проживання Позивача) не було. Натомість, суд першої інстанції прийшов до висновку, що спірні відносини між позивачем і Відповідачем вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення (маючи на увазі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року по справі № 808/284/18 за попереднім позовом позивача, яким відповідача було зобов`язано провести службове розслідування за фактом травмування Позивача та оформити відповідну довідку про обставини травми). На думку позивача, такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки формально відповідач виконав приписи вищевказаного рішення суду від 12 червня 2018 року по справі № 808/284/18, а саме: провів службове розслідування, за наслідками якого склав Акт службового розслідування від 06 жовтня 2018 року та оформив вищезгадану довідку № 1885 від 16 листопада 2018 року про обставини травми, вказавши, що «обставини травми не підтверджено». Зауважує, що в цьому і полягає основна суть спору. Тобто, висновок суду першої інстанції про те, виконання рішення суду у попередній справі (№ 808/284/18) не є завершеним, а обраний позивачем засіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, на думку Позивача, є помилковим і перешкоджає реалізації його прав, зокрема права на визнання причинно-наслідкового зв`язку отриманої ним при захисті Батьківщини травми з інвалідністю позивача і подальшу реалізацію свого права на отримання статусу особи з інвалідністю, внаслідок війни та отримання відповідної одноразової грошової виплати від держави.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Вказує, що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 проведено службове розслідування стосовно отримання травми (контузії) громадянином ОСОБА_1 . В ході розслідування був складений акт від 06.10.2018р. в якому зазначено, що до командування військової частини звернувся Позивач з запитом на проведення службового розслідування за фактом отримання ним травми (контузії), що була завдана в зоні проведення антитерористичної операції в ході виконання бойового завдання, у період з 08.07.2016 по 10.07.2016р.
Розслідуванням встановлено, що з 9 на 10 липня 2016 року солдат ОСОБА_1 у складі чергової батареї убув на чергування. Після чергування військовослужбовці повернулися до місця несення служби до населеного пункту Карлівка, де солдат ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою на що йому дали знеболювальне. На чергуванні, в ту ніч із солдатом ОСОБА_1 були: старший лейтенант ОСОБА_6 молодший сержант Шкода, водій ОСОБА_7 та солдат ОСОБА_8 . Розслідуванням встановлено, що з 09 по 10 липня 2016 року позивач знаходився в складі батареї на бойовому чергуванні. Близько 21.00 годині З гаубична артилерійська батарея зайняла вогневу позицію та по команді старшого начальника відкрила вогонь з кожної гармати по 4 снаряди в одному напрямку. Закінчивши стрільбу, батарея залишила район вогневих позицій та повернулась район чергування. Солдат ОСОБА_1 був у розрахунку 2 гармати, а молодший лейтенант Міщенко 1.1, у розрахунку 3 гармати. Ні після виконання стрільби, ні пізніше у районі чергування батареї та після виходу у район зосередження молодший лейтенант Міщенко 1.1, жодного разу не почув від солдата ОСОБА_1 скарг на стан здоров`я, спричинених будь чим, в тому числі стрільбою з гармати.
Тобто за час проходження військової служби Позивач травми (контузії) не отримував. У свідоцтві про хворобу №2079 зазначено, що зі слів ОСОБА_1 внаслідок вибуху снаряду під час артилерійського обстрілу розташування підрозділу отримав мінно-вибухову травму, акуборатравму правого та лівого вуха. Однак дане твердження спростовується поясненнями самого позивача який в процесі слухання справи повідомив, що отримав травму (контузію) внаслідок пострілу штатної гармати по ворожим позиціям.
Зазначає, що службове розслідування проведено відповідно до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, Затвердженого наказом міністра оборони України №608 від 21.11.1017р. на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №284/18.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
          Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що у січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ в якому позивач просив (справа №808/284/18): 
- визнати протиправною бездіяльність командування ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ, щодо непроведення службового розслідування за фактом отримання військовослужбовцем цієї частини ОСОБА_1 травми (контузії), яка одержана під час ведення бойових дій, в ході участі в антитерористичній операції, в особливий період, складання відповідного акту службового розслідування і оформлення довідки про обставини травми.
- встановити обставини отримання ОСОБА_1 травми, а саме: військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ніч з 9 на 10 липня 2016 року одержав травму (контузію), що потягла за собою в подальшому професійне захворювання (наслідки мінно-вибухової травми у вигляді акубаротравматичного ураження обох вух з пошкодженням лівої барабанної перетинки, глухотою на ліве вухо та правобічною сенсовральною приглухуватістю зі сприйняттям шепітної мови 0.5 м, розмовної мови 3.0 м на праве вухо, нейроциркуляторну дистонію за гіпертензивним типом, емоційно-лабільний розлад внаслідок перенесеної мінно-вибухової травми, акубаротравми, гіпертонічну хворобу першої стадії), при виконанні бойового завдання в зоні проведення антитерористичної операції, в особливий період, під час захисту Батьківщини у складі діючої армії, без ознак сп`яніння.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 по справі №808/284/18 адміністративний позов було задоволено частково. 
Визнано протиправною  бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ щодо не проведення службового розслідування за фактом отримання військовослужбовцем цієї частини ОСОБА_1 травми (контузії), яка одержана ним у період з 08.07.2016 по 10.07.2016 та не оформлення  довідки про обставини зазначеної травми. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ провести службове розслідування за фактом отримання військовослужбовцем цієї частини ОСОБА_1 травми (контузії), яка одержана ним у період з 08.07.2016 по 10.07.2016 та оформити довідку про обставини зазначеної травми.
Зазначене рішення набрало законної сили – 24.07.2018.
Також, 17.09.2018 судом видано виконавчий лист у справі №808/284/18.
Позивач вважає, що відповідач вчиняє протиправні дії щодо виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 по справі №808/284/18.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати  норми Конституції України, КАС України.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 
- визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 
- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 
- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 
- прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у цій справі є зобов`язання відповідача внести зміни до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 16.11.2018 №1885, яка була видана на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 по справі №808/284/18, яке набрало законної сили.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що службове розслідування, за результатами якого була винесена спірна довідка, було проведено на виконання рішення суду від 12.06.2018 по справі №808/284/18 (а.с. 40).
Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені Запорізьким окружним адміністративним судом від 12.06.2018  та перейшли до стадії виконання судового рішення.
Згідно з положеннями ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 
1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 
2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 
3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 
4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
5) номер адміністративної справи; 
6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 
7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 
8) інформація про хід виконавчого провадження; 
9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 
10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
Отже, в силу статті 383 КАС України передбачена можливість звернення позивача (на користь якого ухвалено рішення суду) до суду з заявою з метою визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Однак позивач, зазначаючи, що відповідач вчиняє протиправні дії щодо виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 по справі №808/284/18, звернувся до суду не з заявою, як це передбачено статтею 383 КАС України, а з новим позовом, чим порушив процесуальний порядок щодо таких правовідносин.
Так, процесуальним законом (стаття 383 КАС України) встановлено порядок оскарження дій/рішень відповідача, вчинених на виконання рішення суду в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси то він повинен був звернутись до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 по справі №808/284/18 посадовими особами ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ проведено службове розслідування стосовно отримання травми (контузії) громадянином ОСОБА_1 . 
За результатами розслідування був складений акт від 06.10.2018, у висновках якого зазначено, що: 
«матеріалів службового розслідування, підтвердити факт травмування громадянина ОСОБА_1 під час виконання завдань у період та з 09.07.2016 року по 10.07.2016 року не є можливо, так як свідки стверджують, що скарг на стан здоров`я у колишнього військовослужбовця в зоні проведення антитерористичної операції не було, вогнева задача виконувалася одна і в одному напрямку. Враховуючи дані факти оформлення і видача довідки про обставини зазначеної травми на запит громадянина ОСОБА_1 не можливо» (а.с. 44-47).
06 жовтня 2018 року ТВО командира відповідача видано наказ №1935 «Про результати службового розслідування», в якому зазначено, що: 
«Факт травмування громадянина ОСОБА_1 під час виконання завдань у період та з 09.07.2016 року по 10.07.2016 не підтверджується, так як свідки стверджують, що скарг на стан здоров`я у колишнього військовослужбовця в зоні проведення антитерористичної операції не було, вогнева задача виконувалась одна і в одному напрямку по 4 постріли з коленої гармати. Враховуючі дані факти, оформлення і видача довідки про обставини зазначеної травми на запит громадянина ОСОБА_1 не можливо» (а.с. 42).
16 листопада 2018 року ТВО командира ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ Паровим І.В. підписано довідку №1885 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), у якій зазначено «За результатами службового розслідування (акт від 06.10.2018) факт травмування солдата ВЗК ОСОБА_1 02.02.1987 під час виконання завдань у період з 09.07.2016 по 10.07.2016 не підтверджено» (а.с. 48).
05 березня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив:
- ознайомити ОСОБА_9 у присутності його адвоката Хмарського Р.Б. з матеріалами службового розслідування;
- видати позивачу довідки про обставини травми,
Про результати розгляду цієї заяви просив інформувати його письмово у встановлений законом строк (а.с. 39).
У відповідь на заяву ОСОБА_9 відповідач, листом від 05.04.2019 за №1929, повідомив, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року справа №808/284/18 в ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ проведено службове розслідування щодо отримання ОСОБА_1 травми у період з 08.07.2016 по 10.07.2016. За результатами службового розслідував виданий наказ командира ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ №1935 від 06.10.2018. Пунктом 5 вищезазначеного наказу визначено: «З наказом про результати службового розслідування ознайомити всіх зацікавлених осіб, а громадянина ОСОБА_1 повідомити письмово за адресою його мешкання».
На виконання пункту 5 наказу матеріали службового розслідування містять витяг з наказу та акту, направлені за адресою мешкання ОСОБА_1 за вих. №5063 від 02.11.2018.
Довідка про обставини травми №1885 від 16.11.2018 року стосовно ОСОБА_1 направлена на адресу відділу примусового виконання рішень УДВС ТУЮ у Запорізької області ВП 57269131 від 20.09.2018.
Також позивачу були повторно направлені матеріали службового розслідування для ознайомлення (а.с. 40).
  Натомість, якщо позивач вважає, що вказаними діями/рішеннями відповідача порушуються права позивача щодо виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 по справі №808/284/18, то позивач має звернутися до суду з заявою, що передбачена статтею 383 КАС України (а не з новим позовом).  
У зв`язку з вказаним, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні зазначеного позову, оскільки позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.
При цьому, суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України.
Крім того, суд не може перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача, щодо встановлення обставин отримання травми, які були встановлені за результатами проведеного службового розслідування, на виконання рішення суду від 12.06.2018 по справі №808/284/18.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами процесуального законодавства України, що регулює дані правовідносини.
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –  залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили 20.05.2021 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  
Повний текст постанови виготовлено 30.06.2021.

Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова