13.09.21
23-з/812/79/21

МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 489/2544/21 
Провадження № 23-з/812/79/21 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року                     м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді – Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання – Чоботаренко Т.І.,
за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Костенка С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілого ОСОБА_2 – Зубкова Артура Володимировича про відвід судді Коломієць Віолети Володимирівни у справі за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 – Зубкова Артура Володимировича на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

26 травня 2021 р. на адресу Миколаївського апеляційного суду надійшли матеріали адміністративної справи № 489/2544/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП разом з апеляційною скаргою на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2021 р.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2021 р. вказані матеріали адміністративної справи передано на розгляд судді Коломієць В.В.
В судовому засіданні 08 вересня 2021 р. представник потерпілого ОСОБА_2 – Зубков А.В. заявив відвід судді Коломієць В.В., посилаючись на те, що суддя Коломієць В.В. відмовила у задоволенні його клопотання про виклик представника поліції, який склав протокол та схему ДТП, без належних мотивів та двічі відмовила у задоволенні клопотання про призначення експертизи без викладення підстав відмови.
На підставі викладеного просив відвести суддю Коломієць В.В. та передати апеляційну скаргу на розгляд іншого складу суду. 
Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  – Костенка С.О., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в заяві представника потерпілого ОСОБА_2 – Зубкова А.В. про відвід судді Коломієць В.В., слід дійти висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
 Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
       Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 р. «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. 
Оскільки питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, то з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії права, найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, а саме статті 75 КПК України, та керуванні нею при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді.
У статті 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Згідно ч. 5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).
У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Коломієць В.В. не встановлені, ОСОБА_3 не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, чи свідчили про його певну особисту заінтересованість, прихильність, уподобання стосовно однієї з сторін у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді. 
Незгода ОСОБА_3 з процесуальними рішеннями судді Миколаївського апеляційного суду Коломієць В.В., зокрема щодо відмови у задоволенні клопотаннь про виклик представника поліції та призначення експертизи, не може бути правовою підставою для відводу судді, а лише можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку.
Інших доказів допущення суддею Коломієць В.В. будь - яких дій, що могли б викликати сумнів у її неупередженості чи необ`єктивності при розгляді адміністративної справи суду не надано, а тому заява про відвід судді Коломієць В.В. задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст 245, 246, 252, 283 КУпАП, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» -України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_2 – Зубкова Артура Володимировича про відвід судді Коломієць Віолети Володимирівни у справі за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 – Зубкова Артура Володимировича на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2021 року. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
                   
Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Т.М.Базовкіна