Ухвала
22 липня 2021 року
м. Київ
справа № 756/10663/20
провадження № 61-11812ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-6» про захист прав споживачів, визнання незаконною бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-6» (далі - ЖБК «Суднобудівник-6»)   та просила визнати незаконною бездіяльність відповідача  щодо ненадання відповідей з питань житлово-комунальних послуг, викладених в її заявах 
№ 1 від 08 серпня 2017 року та № 2 від 08 серпня 2017 року; зобов`язати 
ЖБК «Суднобудівник-6» надіслати на її адресу документальне підтвердження про те, що до 01 жовтня 2016 року відповідач здійснював оплату на рахунок Публічного акціонерного товариства «АК «Київенерго» та/чи на рахунок Публічного акціонерного товариства «АК «Київводоканал» за комунальні послуги; зобов`язати ЖБК «Суднобудівник-6» надіслати на її адресу посвідчену копію штатного розпису відповідача на 2017 рік та письмове пояснення: чому під час прийому мешканців від неї вимагають письмову заяву для надання відповіді на її запитання.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року,позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
У липні 2021 року  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судовф рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про захист прав споживачів, у яких ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом спору у цій справі є вимоги немайнового характеру про захист прав споживачів, визнання незаконною бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити дії.
Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України. 
Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 
2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. 
При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги:, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України 
суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Враховуючи викладене,   ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду 
м. Києва від 05 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-6» про захист прав споживачів, визнання незаконною бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                   О. С. Ткачук
 
       А. А. Калараш
 
       Є. В. Петров