УХВАЛА

29 липня 2021 року 
м. Київ

Справа № 904/1907/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г.
за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представника 
боржника Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Стасика Олександра Васильовича: Смолов К. В. 

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "КОМІН ФІНАНС"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2021
у складі колегії суддів Верхогляд Т. А. (головуючої), Паруснікова Ю. Б.,                  Березкіної О. В.
та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021
у складі судді Камші Н. М.

у справі за заявою Приватного підприємства "Комін Фінанс"
до боржника Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Стасика Олександра Васильовича
про визнання грошових вимог на суму 88 555,89 грн

ВСТАНОВИВ:

05.06.2021 Приватне підприємство "КОМІН ФІНАНС" (далі - ПП "КОМІН ФІНАНС") поштовим відправленням звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2021 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі № 904/1907/15.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                          № 904/1907/15 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Васьковського О. В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 29.06.2021.

У зв`язку з перебуванням суддів Білоуса В. В. та Васьковського О. В. у відпустках, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                        № 904/1907/15 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Пєскова В. Г., Погребняка В. Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 06.07.2021.

Ухвалою Верховного Суду від 08.07.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 904/1907/15 та призначено її розгляд на 22.07.2021.

19.07.2021 на електронну адресу Верховного Суду від представника боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги на іншу дату.

У зв`язку з перебуванням судді Пєскова В. Г. у відпустці, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/1907/15 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Погребняка В. Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 19.07.2021.

21.07.2021 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Стасика Олександра Васильовича (далі - ФОП Стасик О. В., боржник) в якому останній просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 22.07.2021 відкладено розгляд справи                                 № 904/1907/15 на 29.07.2021.

У зв`язку з запланованою відпусткою судді Погребняка В. Я., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/1907/15 визначено склад колегії суддів: Банасько О. О. (головуючий), судді - Васьковський О. В., Пєсков В. Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 27.07.2021.

28.07.2021 до Верховного Суду від ФОП Стасика О. В. надійшло клопотання про передання справи № 904/1907/15 на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

У судове засідання з`явився представник боржника ФОП Стасика О. В.

Інші учасники справи явку своїх представників не забезпечили, хоча про дату, час і місце судового засідання останні були повідомлені належним чином.

Розглянувши у судовому засіданні 29.07.2021 матеріали касаційної скарги, дослідивши її доводи, заслухавши пояснення учасників справи Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду встановив таке.

31.03.2015 Господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі № 904/1907/15 про банкрутство ФОП Стасика О. В. 

14.04.2015 Господарським судом Дніпропетровської області постановою   введено ліквідаційну процедуру ФОП Стасика О. В.; боржника визнано банкрутом; призначено ліквідатора боржника; вирішено інші процедурні питання.

16.07.2018 відбувся другий повторний аукціон з продажу майна банкрута                 ФОП Стасика О. В., згідно з яким 1/4 частини квартири банкрута, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 продано за ціною 44 351,89 грн.

05.02.2020 Господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу  у справі № 904/1907/15, якою визнано недійсними результати другого повторного аукціону з продажу майна банкрута - 1/4 частини квартири банкрута, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного 16.07.2018, яку було придбано ПП "Білоножко" (правонаступник ПП "Комін Фінанс"); визнано недійсним договір купівлі - продажу, укладений за наслідком другого повторного аукціону від 16.07.2018; скасовано державну реєстрацію права власності на 1/4 квартири банкрута.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.06.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.10.2020.

Питання щодо повернення грошових коштів, сплачених ПП "Білоножко" (правонаступник ПП "Комін Фінанс") при вирішенні спору про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута не вирішувалось.

04.11.2020 від ПП "Комін Фінанс" надійшла заява про визнання кредиторських вимог до банкрута на загальну суму 48 555, 89 грн, до якої заявником включено 44 351,89 грн, сплачених за придбане на аукціоні майно банкрута                                            ФОП Стасика О. В. та 4 204,00 грн судового збору.

14.01.2021 ПП "Комін Фінанс" подано заяву про збільшення розміру кредиторських вимог до банкрута, у якій заявник просив визнати грошові вимоги на загальну суму 88 555,89 грн (вимоги збільшені з урахуванням витрат на правову допомогу на суму 40 000,00 грн). До заяви подано докази понесених витрат на правову допомогу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі № 904/1907/15 грошові вимоги ПП "Комін Фінанс" до ФОП Стасика О. В. на загальну суму 88 555,89 грн відхилено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:
- заявник, звернувшись до господарського суду, заявив грошові вимоги до боржника в розмірі 48 555,89 грн, які складаються із суми 44 351,89 грн сплачених грошових коштів за майно банкрута під час проведення аукціону, який визнано в судовому порядку недійсним та 4 204,00 грн сплаченого судового збору за подання цієї заяви, з включення їх до другої черги задоволення вимог кредиторів;
- заявлена сума в розмірі 48 555,90 грн 26.11.2020 сплачена заявнику банкрутом, права ПП "Комін Фінанс" не порушено, як і не порушено прав інших кредиторів і банкрута;
- під час подання заяви про визнання грошових вимог заявник разом з першою заявою не подав суду попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи, що відповідно до статті 124 ГПК України є підставою для відхилення цієї частини заявлених вимог.

Не погодившись з ухвалою суду, ПП "Комін Фінанс" оскаржило її в апеляційному порядку.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2021 апеляційну скаргу ПП "Комін Фінанс" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 залишено без змін.

У вказаній постанові підтверджено факт сплати 26.11.2020 банкрутом                    ФОП Стасиком О. В. коштів в сумі 48 555,89 грн ПП "Комін Фінанс" відповідно до квитанції від 26.11.2020 № 29. В призначенні платежу в квитанції зазначено, що кошти сплачує ФОП Стасик О. В. на погашення вимог ПП "Комін Фінанс" на підставі заяви про визнання кредиторських вимог від 04.11.2020, тобто на підставі тієї заяви, яка підлягала розгляду в оскаржуваній ухвалі.

Також, суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції стосовно того, що на час розгляду та вирішення поданої заяви вимоги                     ПП "Комін Фінанс" погашені. Отже, грошові зобов`язання боржника перед заявником відсутні. Відтак, посилання скаржника на ту обставину, що грошові кошти в сумі 48 555,90 грн сплачені не керуючим реалізацією майна боржника ФОП Стасик О. В., а фізичною особою Стасиком О. В. з порушенням черговості порядку проведення ліквідаційної процедури, є хибним, адже вимоги на заявлену суму 48 555, 89 грн ще не були визнані судом, тому неможливе їх погашення в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Не погодившись із наведеними судовими рішеннями, ПП "Комін Фінанс" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою скасувати  постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2021 і ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі № 904/1907/15 та ухвалити нове рішення, яким визнати грошові вимоги                    ПП "Комін Фінанс" на загальну суму 88 555,89 грн.

В обґрунтування доводів касаційної скарги ПП "Комін Фінанс" посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, зазначаючи зокрема, таке:
- кошти в сумі 48 555,90 грн не були внесені на спеціальний рахунок банкрута, а безпосередньо перераховані на рахунок ПП "Комін Фінанс";
- вимоги ПП "Комін Фінанс" в сумі 48 555,90 грн виникли в процедурі банкрутства тому мають погашатись у відповідності з вимогами КУзПБ. Заявлені вимоги мали погашатись згідно другої черги задоволення вимог кредиторів відповідно до частини четвертої статті 133 КУзПБ;
- погашення кредиторських вимог здійснено боржником перед відшкодуванням витрат пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство і виконання постанови про визнання банкрутом та без урахування пропорційності задоволення вимог кредиторів;
- висновок судів попередніх інстанцій про те, що ПП "Комін Фінанс" не є кредитором, оскільки його вимоги погашені до розгляду заяви про визнання грошових вимог є помилковим, позаяк такі вимоги виникли під час провадження у справі про банкрутство ФОП Стасика О. В.;
- суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, необґрунтовано відмовив у задоволенні зави ПП "Комін Фінанс" про збільшення грошових вимог на суму 40 000,00 грн (витрати понесені на правничу допомогу) залишивши поза увагою, що відповідна заява була подана з дотриманням вимог КУзПБ;
- грошові вимоги розглянуто без врахування висновку Верховного Суду сформованого у постанові від 01.04.2021 у справі № 904/1907/15.

Проаналізувавши матеріали касаційної скарги ПП "Комін Фінанс", заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку щодо наявності підстав для передачі справи на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в постановах Верховного Суду.

Об`єктом касаційного перегляду у цій справі є ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі № 904/1907/15, залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2021, якою відхилено грошові вимоги ПП "Комік Фінанс" до банкрута              ФОП Стасика О. В. на загальну суму 88 555, 89 грн.

Предметом судового розгляду є заява ПП "Комін Фінанс" з грошовими вимогами до боржника, які виникли після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у зв`язку з визнанням недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, яке було придбано заявником.

З урахуванням змісту оскаржуваних судових рішень, доводів касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу, Верховний Суд у цій справі має вирішити питання щодо правової природи грошових вимог до боржника, які виникли у покупця після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у зв`язку з визнанням недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута.

21.10.2019 введено в дію КУзПБ, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу, визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Статтею 1 КУзПБ визначено, що грошове зобов`язання це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. 

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 59 КУзПБ з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Частиною четвертою статті 60 КУзПБ визначено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

У контексті наведеного питання колегія суддів зазначає про наявність висновків суду касаційної інстанції щодо правової природи грошових вимог до боржника, які виникли після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у зв`язку з визнанням недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 5023/7801/11 зазначено, що сплачені покупцем грошові кошти на користь БПФ "ВО "Промтехсервіс", як продавця, на виконання договору купівлі-продажу від 19.07.2017 були перераховані третім особам в порядку задоволення вимог до боржника в ліквідаційній процедурі, а відтак, виходячи з приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України та статей 1, 23 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013, яка застосовується до боржника, покупець вправі заявити поточні вимоги у справу про банкрутство БПФ "ВО "Промтехсервіс" на суму коштів, сплачених нею боржнику за продане зі спірного аукціону майно.

Натомість, у постанові від 22.10.2020 у справі № 904/4387/19 Верховний Суд вважає, що системний аналіз норм статті 123 ГПК України, статті 64 КУзПБ свідчить, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді не є у розумінні статті 1 КУзПБ зобов`язанням боржника перед кредитором, а є витратами понесеними в процесі розгляду грошових вимог кредитора, які мають спеціальний порядок відшкодування, передбачений нормами ГПК України та не можуть бути стягненими окремо від цього провадження. Тому такі витрати не відносяться до поточних вимог у справі та відносяться згідно із пунктом 1 частини першої статті 64 КУзПБ до першої черги задоволення вимог кредиторів. 

Наведене вище свідчить про існування в межах судової палати для розгляду справ про банкрутство різного підходу стосовно правової природи грошових вимог до боржника, які виникли після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у зв`язку з визнанням недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, зокрема віднесенням їх до поточних вимог кредиторів чи до витрат, понесених у справі про банкрутство.

Відповідно до частини першої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати.

Згідно з частиною четвертою статті 303 ГПК України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Лейла Шахін проти Туреччини" від 10.11.2005 зазначається, що згідно з практикою закон є чинним положенням, яке застосовується з урахуванням тлумачення, яке дають йому компетентні суди.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення у справі "Воловік проти України" від 06.12.2007).

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996; рішення у справі "Вєренцов проти України" від 11.04.2013).

Європейський суд з прав людини також вказує, що одним із елементів передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі "Бентем проти Нідерландів" від 23.10.1985).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Аксіс та інші проти Туреччини" (Aksis and Other v. Turkey) зазначено, що очевидні суперечності у прецедентній практиці вищого суду та невиконання механізму, спрямованого на забезпечення гармонізації судової практики стали причиною порушення прав громадян на справедливий судовий розгляд.

Отже, за наявності різної судової практики щодо правової природи грошових вимог до боржника, які виникли після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у зв`язку з визнанням недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, зокрема віднесення їх до поточних вимог кредиторів чи до витрат, понесених у справі про банкрутство, які відносяться згідно із пунктом 1 частини першої статті 64 КУзПБ до першої черги задоволення вимог кредиторів колегія судів у цій справі вважає за необхідне для формування за наведених вище обставин єдиної правозастосовчої практики справу № 904/1907/15 відповідно до вимог частини першої статті 302 ГПК України передати на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 286, 300, 301, 302, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Справу № 904/1907/15 за касаційною скаргою Приватного підприємства "КОМІН ФІНАНС" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2021 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 передати на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. О. Банасько

Судді                                                                                          О. В. Васьковський

                                                                                          В. Г. Пєсков