Єдиний унікальний номер 234/17245/20 
Номер провадження 22-ц/804/1963/21        

Єдиний унікальний номер 234/17245/20                                      Головуючий у 1 інстанції Романенко К.С.
Номер провадження 22-ц/804/1963/21                                                                          Доповідач Корчиста О.І.

ПОСТАНОВА
Іменем  України

03 серпня 2021 року  Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді  Корчистої О.І.
суддів:   Канурної О.Д., Мальованого Ю.М.
за участю секретаря  Володовського Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу  №234/17245/20 за позовом Акціонерного Товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,
за апеляційною скаргою Акціонерного Товариства «ДТЕК Донецькі електромережі»,
на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 18  травня 2021 року,

                                                      встановив:

У грудні 2020 року АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 01 березня 2021 року.
Представник позивача у судове засідання призначене на 01 березня 2021 року, 01 квітня 2021 року, 18 травня 2021 року не з`явився.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 18  травня 2021 року позов АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в порядку ст.257 ЦПК України залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 18  травня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не свідчать про наявність факту повторної неявки позивача у судові засідання без зазначення причин такої неявки, у зв`язку з чим відсутні і підстави для залишення позовної заяви без розгляду. 
Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження належного повідомлення представника позивача про розгляд справи 18 травня 2021 року.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду представник АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.
В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без  змін
Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно  з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду позовну заяву АТ «ДТЕК Донецькі електромережі»  суд першої інстанції виходив з того, що представник АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», будучи  належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Відповідно до частини 5 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
Аналогічні висновки висловлені в судових рішеннях Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 346/3736/15-ц (провадження № 61-1420ск19), від 31 січня 2019 року у справі № 442/2263/18 (провадження № 61-48691ск18), від 25 березня 2019 року у справі № 346/3736/15-ц (провадження № 61-4960ск19).
Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
Справа призначалась до розгляду неодноразово, зокрема, на 01 березня 2021 року, 01 квітня 2021 року, 18 травня 2021 року.
Про розгляд справи, призначений на 01 березня 2021 року, позивач повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням. (а. с. 24)
01 березня 2021 року у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, розгляд справи відкладено на 01 квітня 2021 року. (а.с. 65)
Про розгляд справи, призначений на 01 квітня 2021 року, позивач повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням. (а. с. 67)
01 квітня 2021 року судове засідання не відбулось у зв`язку з технічною неможливістю, а саме відсутністю енергопостачання. Розгляд справи призначено на 18 травня 2021 року, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання, а також довідкою керівника апарату Краматорського міського суду Донецької області. (а. с. 69, 71)
Про розгляд справи 18 травня 2021 року представника АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» повідомлено телефонограмою (а.с. 72), доказів про отримання судової повістки представником АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на 18 травня 2021 року матеріали справи не містять.
Передача представнику АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» телефонограми не можна вважати належним засобом виклику до суду, оскільки не відповідає встановленому порядку вручення судової повістки.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 127/2871/16-ц, від 17 жовтня 2019 року по справі №130/3251/13.
Статтею 76 ЦПК України передбачено порядок вручення судових повісток, відповідно до якого судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Системний аналіз норм статей 223, 257 ЦПК України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності /неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Отже, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.
Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року по справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року по справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року по справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року по справ і№ 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року по справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року по справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року по справі № 658/1141/18.
Отже, повторна неявка позивача не пов`язується із поважністю причин неможливості брати участь у розгляді справи. Разом з тим, судом береться до уваги сам факт повідомлення причин неприбуття його до суду.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 336/5225/18, провадження № 61-14843св19.
За таких обставин, не можна стверджувати про повторність неявки в судове засідання представника АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», повідомленого належним чином про час та місце розгляду справи, тому у суду не було достатніх правових підстав для залишення позовної заяви  АТ «ДТЕК Донецькі електромережі»  без розгляду  в порядку статті 257 ЦПК України.
Крім того, як відзначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
У справі «Церква села Сосулівка проти України» у рішенні від 28 лютого 2008 року, де релігійна організація заявника була змушена звернутися за судовим захистом, проте безуспішно, Європейський Суд з прав людини у пункті 53 вказав, що така ситуація прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яка гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.
Обставин справи, які б свідчили про те, що АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» здійснює свої права та обов`язки недобросовісно, не встановлено. При цьому, позивач не відмовлявся від позовних вимог в будь-який опосередкований спосіб.
В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази про втрату інтересу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» до власної позовної заяви, а відтак, використаний судом процесуальний засіб у виді залишення позовної заяви без розгляду не є пропорційним досягнутій цілі обмеження позивача.
Такий висновок відповідає викладеному у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 756/13550/16-ц, провадження № 61-12557св20.
Як вбачається з матеріалів справи, явка позивача до суду обов`язковою не визнана, усі наявні у нього докази подані.
Зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається обґрунтування неможливості розгляду спору по суті за наявними матеріалами справи, не зазначено, яким чином неявка позивача в судове засідання у цьому випадку перешкоджала вирішенню спору по суті за наявними у матеріалах справи доказами, не вказано, які саме вимоги суду не було виконано позивачем.
Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду колегія суддів вважає передчасним, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, тому відповідно до статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами  ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, 

                                                        постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» задовольнити.
Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 18  травня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:                                              

Повний текст постанови складено 04 серпня 2021 року.

Головуючий                                                                                                         О.І. Корчиста