ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" вересня 2021 р.                               Справа№ 910/17870/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Мальченко А.О.
суддів:            Чорногуза М.Г. 
          Агрикової  О.В. 
  
при секретарі судового засідання Найченко А.М.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тиса-ДДК» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/17870/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тиса-ДДК»
до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»
про розірвання додаткової угоди

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тиса-ДДК» (далі - ТОВ «Тиса-ДДК», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал», відповідач) про розірвання додаткової угоди до договору від 30.09.2015 на водовідведення додаткового об`єму стічних вод, які потрапляють в комунальну каналізацію м.  Києва через зливо-приймачі та люки каналізаційних колодязів до Договору №14206/5-08 від 19.08.2015 на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі, посилаючись на відсутність строку дії такої угоди, істотне порушення її умов, невиконання додаткової угоди відповідачем  через об`єктивні обставини, оскільки відповідач ніколи не надавав та фізично не мав можливості надавати вищезазначені послуги, адже не прокладав, не будував власних дощоприймачів для відведення поверхневих стічних вод, що утворюються внаслідок опадів на території позивача. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 у справі №910/17870/20 позовні вимоги задоволено повністю.
Не погодившись із вищезазначеним рішенням, ПрАТ «АК «Київводоканал»   звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2021 апеляційну скаргу ПрАТ «АК «Київводоканал» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 у справі №910/17870/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 у справі №910/17870/20 залишено без змін, поновлено дію рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 у справі №910/17870/20.
30.08.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Тиса-ДДК» надійшла заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/17870/20.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі №910/17870/20 щодо вирішення питання про покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу на 15.09.2021.
У судовому засіданні 15.09.2021, у зв`язку з ненаданням позивачем доказів направлення відповідачеві копії заяви про розподіл судових витрат та з огляду на заявлене представником відповідача клопотання про надання останньому можливості ознайомитись з додатками, доданими до вказаної заяви, колегією суддів було оголошено перерву.
Після перерви та ознайомлення представника відповідача з вказаними документами останнім в судовому засіданні 15.09.2021 висловлено заперечення щодо задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат з посиланням на те, що розмір заявлених витрат є завищеним та позивачем не доведено фактичне їх здійснення учасником справи, а саме, сплату адвокатові суми авансового платежу за умовами договору правничої допомоги та додаткової угоди до нього у розмірі 10  000,00 грн.
Розглянувши доводи заявника, враховуючи заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Статтею 221 ГПК України визначено, що у разі якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Статтею 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до  статті 126 ГПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2021 представником ТОВ «Тиса-ДДК» подано відзив на апеляційну скаргу ПрАТ «АК «Київводоканал», в якому позивач зазначив, що у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, він очікує понести судові витрати  на професійну правничу допомогу, попередній (орієнтовний) розмір яких становить 16  000,00  грн, а також зазначив, що в подальшому ним буде надано детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених витрат, необхідних для надання правової допомоги.
07.07.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій останній заявив про намір подати докази понесених останнім витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Так, частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, в порядку та строки, визначені вказаною нормою, позивачем було подано заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/17870/20, до якої останнім на підтвердження вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 16 000,00  грн додано наступні документи:
-  додаткову угоду №1 від 06.06.2021 до договору правничої допомоги №01/27 від 01.06.2021;
- акт приймання-передачі наданих послуг (надання правничої допомоги) від 27.08.2021;
- рахунок-фактуру №17 від 27.08.2021 на загальну суму 16 000,00 грн;
- ордер на надання правової допомоги серії КС № 138785 від 01.06.2021.
Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, враховуючи заперечення представника відповідача щодо відшкодування за його рахунок таких витрат, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ТОВ «Тиса-ДДК» про відшкодування витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, виходячи з наступного.
Як вбачається з укладеної між ТОВ «Тиса-ДДК» (у тексті угоди - клієнт) та адвокатом Гайдамаченком В.Г. (у тексті договору - адвокат) додаткової угоди до договору правничої допомоги №01/27 від 01.06.2021, адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу на наступних умовах:
-          розмір гонорару адвоката за кожне судове засідання становить - 3000,00 грн;
-          підготовка, складення та відправлення/подання адвокатом Гайдамаченком В.Г. відзиву на апеляційну скаргу ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Господарського суду м. Києва від 09.03.2021 по справі № 910/17870/20 за позовом ТОВ «Тиса-ДДК» про розірвання додаткової угоди становить - 4000,00 грн та складається з 10 годин роботи адвоката, вартість однієї години складання відзиву адвокатом становить - 400,00 грн;
-          у випадку позитивного результату для клієнта у Північному апеляційному господарському суді по справі № 910/17870/20, адвокат отримує додатковий гонорар (винагороду) у розмірі - 6000,00 грн.
Сторони погодили, що виплата частини гонорару (винагороди) адвокату авансом, здійснюється в розмірі 10  000,00 грн.
27.08.2021  між позивачем та адвокатом було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг (надання правничої допомоги), в якому наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гайдамаченком  В.Г. з метою представництва інтересів позивача у Північному апеляційному господарському суді у справі № 910/17870/20, із зазначенням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, а саме:
- підготовка, складення, написання та відправлення/подання адвокатом відзиву на апеляційну скаргу ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Господарського суду м. Києва від 09.03.2021 по справі № 910/17870/20 за позовом ТОВ «Тиса-ДДК» про розрив додаткової угоди, становить - 4000,00 грн та складається з 10 годин роботи адвоката над відзивом, вартість однієї години складання відзиву адвокатом становить - 400,00 грн;
-          гонорар адвоката за кожне судове засідання становить - 3000,00  грн, відбулося 2 судові засідання в Північному апеляційному господарському суді, що становить - 6000,00 грн;
- за отримання позитивного результату для клієнта у справі №910/17870/20 адвокат отримує додатковий гонорар (винагороду) у розмірі - 6000,00 грн.
Відповідно до п. 1.1.4.           Акта приймання-передачі наданих послуг (надання правничої допомоги) від 27.08.2021 загальна сума гонорару (винагороди), яку отримує адвокат від клієнта за результатами розгляду справи № 910/17870/20 в Північному апеляційному господарському суді становить - 16 000,00 грн.
Вищевказаними доказами, а також наявними матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Гайдамаченком  В.Г. позивачеві послуг з професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі у сумі 16  000,00  грн.
При цьому, колегія суддів зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).
Відповідна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №  910/906/18, а також у додатковій постанові Верховного Суду  від 04.03.2020 у справі №914/633/18, які в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Враховуючи викладене, посилання представника відповідача на те, що позивачем не  було надано доказів на підтвердження сплати адвокатові суми авансового платежу за умовами договору правничої допомоги та додаткової угоди до нього у розмірі 10  000,00 грн колегія суддів відхиляє як безпідставні та такі, що не впливають на вирішення питання про розподіл таких витрат між сторонами.
Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі    статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). 
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, за приписами ч. 6 ст.  126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, посилаючись на те, що розмір заявлених позивачем до відшкодування судових витрат є завищеним, представником відповідача, відповідно до ст. 126 ГПК України, не було доведено належними та допустимим доказами неспівмірності таких витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що до переліку виконаних адвокатом робіт, витрати щодо яких заявлені позивачем, були включені виключно ті роботи, що були необхідними для розгляду поданої відповідачем апеляційної скарги. Витрати по жодним іншим роботам адвоката не включалися позивачем до судових витрат.
Суд апеляційної інстанції також вважає, що розмір заявлених витрат є розумним, адже відповідає часу, витраченому адвокатом на виконання робіт, що були необхідними в даній справі для представництва інтересів позивача в суді апеляційної інстанції.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявником  при зверненні до суду з заявою про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу на позивача було дотримано вимог ст.ст.  123, 124, 126, 129 ГПК України.
Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України  суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У зв`язку з тим, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2021 апеляційну скаргу ПрАТ «АК «Київводоканал» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 у справі №910/17870/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 у справі №910/17870/20 залишено без змін, на підставі статті 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги позивачеві в сумі 16 000,00 грн, покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 221, 234, 235, 244 ГПК України, Північний  апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тиса-ДДК» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/17870/20 задовольнити.
2. Судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Тиса-ДДК» в сумі 16 000,00  грн покласти на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал».
3.    Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а; ідентифікаційний код 03327664) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тиса-ДДК» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. В.Кільцева, 4-Б; ідентифікаційний код 24085372)  16  000 (шістнадцять тисяч) грн 00 коп. судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.
4.    Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
5.  Матеріали справи №910/17870/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.286-291 ГПК України.
          Повний текст додаткової постанови складено 20.09.2021.

Головуючий суддя                                                            А.О. Мальченко 

Судді                                                                                М.Г. Чорногуз

                                                                                О.В. Агрикова