ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1104/21 Справа № 179/597/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 липня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,не працюючого, 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ: 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
ОСОБА_1  визнано винуватим в тому, що він о 10.30 год. 15 квітня 2021 року в с. Очеретувате по вул. Акопяна, 1, керував транспортним засобом «Пристрій призначений для перевезення людей або вантажу з встановленим на ньому спец. Обладнання, без номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі 15.04.2021р.. Результат склав, – 2,30% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. 
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево. Посилається, що о 10.30 год. 15 квітня 2021 року в с. Очеретувате по вул. Акопяна, 1, він не керував мотоблоком, а стояв на узбіччі дороги поряд з ним. Зазначає, що керування блоком здійснюється фізичною особою, яка йде пішки, а не їде на ньому в силу конструктивних особливостей такого механізму.
На його думку, суд визнаючи мотоблок транспортним засобом не врахував, що цей засіб не призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Мотоблок марки «Кентавр МБ 1010» не призначений для перевезення будь-чого, він призначений для обробітку грунту, має навісне обладнання, яке може використовуватись лише на грядках і не перевозиться мотоблоком, а керування блоком здійснюється фізичною особою, яка йде поруч пішки.
На його думку, представниками національної поліції України було допущено неповне встановлення обставин справи, факти викладені в протоколі не доведені матеріалами справи, допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам адміністративного провадження.
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку ОСОБА_1 , який просив постанову скасувати, та провадження по справі закрити, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
В ході апеляційного розгляду встановлено, що місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи апелянта про невинуватість у скоєному спростовані дослідженими доказами по справі, а саме:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №256622 від 15.04.2021 року, відповідно до яких, ОСОБА_1 о 10.30 год. 15 квітня 2021 року в с. Очеретувате по вул. Акопяна, 1, керував транспортним засобом «Пристрій призначений для перевезення людей або вантажу з встановлення на ньому спеціального обладнання, без номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Було чутно запах алкоголю та порушення мови. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі 15.04.2021р.. Результат склав, – 2,30% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння алкогольного сп`яніння, результат – 2.30% проміле;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 згідно яких кожен із них пояснив, що будучи запрошеними працівниками поліції, в якості свідків, вони підтвердили, що ОСОБА_1 керував мотоблоком “Кентавр” без номерного знаку. В ході огляду у водія транспортного засобу були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота., він не заперечував вживання алкоголю. Водій ОСОБА_1 погодився пройти медичне обстеження.
- письмовими поясненнями самого водія ОСОБА_1 , відповідно до яких він зазначив, що під час керування транспортним засобом “Кентавр” перебував у стані алкогольного сп`яніння, остільки напередодні вживав горілку. Вину свою визнав.
- оглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що водій транспортного засобу “Кентавр” ОСОБА_1 погодився з проходженням медичного огляду на виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечував, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
На переконання апеляційного суду, вищезазначені докази підтверджують правильність висновку щодо результатів медичного огляду.
Апеляційному суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційному суді також було переглянуто наявний в матеріалах справи відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 
Доводи в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, остільки мотоблок марки «Кентавр МБ 1010» не є транспортним засобом, є безпідставними, остільки з відеозапису об`єктивно видно, що ОСОБА_1 знаходився за кермом вказаного мотоблоку, з причепом, в якому також знаходився пасажир. 
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). 
Апеляційний суд вважає, що районний суд обґрунтовано визнав вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають вимогам ст. 252 КУпАП. Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_1  щодо недоведеності вини у скоєному, спростовані вищезазначеними доказами, є безпідставними.
Позицію ОСОБА_1 про невинуватість, те, що він керував мотоблоком, а не транспортним засобом, слід вважати такою, що направлена на уникнення адміністративної відповідальності за скоєне.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, в ході апеляційного перегляду,- не встановлено.
Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
       Постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року стосовно  ОСОБА_1 , - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                 Коваленко В.Д.