ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4418/21 Справа № 201/1951/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
                            суддів                - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю., 

       розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Олена Валентинівна про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

       У лютому 2018 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Олена Валентинівна про визнання права власності.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року зупинено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Олена Валентинівна про визнання права власності, - на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив вказану ухвалу суду скасувати, обгрунтовуючи тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність правових підстав для зупинення провадження у справі та порушив ефективність судового процесу. 
       Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.
       Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, з таких підстав.
       Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Верховного Суду знаходиться справа № 201/585/17 за позовом ОСОБА_2 до Кіровського ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ “Актабанк”, приватний нотаріус ДМНО Бунякіна О.В., про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акта про проведені електронні торги, свідоцтва про належність на праві власності майна та за позовом третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 до Кіровського ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області, ДП “Сетам” в особі Дніпропетровської філії, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ “Актабанк”, приватний нотаріус ДМНО Бунякіна О.В., про визнання недійсними електронних торгів, акта про проведені електронні торги, свідоцтва про належність на праві власності майна.
       Справа № 201/585/17 прийнята до провадження Верховного Суду, станом на сьогодні справа розглядається.
       Проаналізувавши предмет і підстави позову у цій справі з обставинами цивільної справи № 201/585/17, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість заяви про зупинення провадження з тих підстав, що висновки суду по справі № 201/585/17 будуть мати преюдиціальне значення для справи № 201/1951/18 стосовно майна: частки домоволодіння і земельних ділянок. 
       Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.
       Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
       Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
       Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" для зупинення провадження у справі у зв`язку із неможливістю розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (аналогічна позиція висловлена у правовому висновку Верховного суду України у постанові №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року).
       Інститут зупинення провадження у справі впроваджений для об`єктивного і правильного розгляду залежних одна від одної цивільних чи інших справ, зокрема, з метою недопущення у подальшому здійснення процедури повороту виконання рішення суду.
       Визначаючи наявність підстав, передбачених ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
       Проте, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження у даній справі, враховуючи, що заявником не доведено неможливість розгляду даної цивільної справи до вирішення іншої справи, а також те, що в ній вирішуються питання, які стосуються підстав, заявлених у справі, вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
       Наявність у провадженні Верховного Суду іншої справи не перешкоджає розгляду даної цивільної справи, та не є підставою для зупинення провадження у справі у розумінні вимог п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.
       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що зупинення провадження у справі перешкоджає подальшому провадженні у справі, є обґрунтованими.
       Також, колегія суддів зазначає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
       Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
       Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
       Із матеріалів даної справи вбачається, що справа перебуває в провадженні суду першої інстанції з лютого 2018 року. Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що зупинення провадження у справі призведе до порушення розумних строків розгляду справи та порушить права сторін на своєчасність її розгляду.
       За таких обставин, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження є помилковою.
       Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

       На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

       Керуючись ст. ст. 259,367,368,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
       Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року про зупинення провадження — скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

       Головуючий:                                                                В.С. Городнича
       Судді:                                                                        О.В. Лаченкова
                                                                               М.Ю. Петешенкова