Ухвала
 
30 червня 2021 року
м. Київ
справа № 450/4232/18
провадження № 61-6990ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Лука Тарас Миколайович, на постанову Львівського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, правонаступником якої є Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області, про визнання недійсними та скасування наказів, визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності,
ВСТАНОВИВ:
24 квітня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Лука Т. М., із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначене судове рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.
У червні 2021 року на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху заявниця подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивуючи його тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу, а отже, відповідно до статті 136 ЦПК України є підстави для звільнення від сплати судового збору.
Клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає з огляду на таке.
У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК Українисуд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674?VI), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Проте заявниця не надала підтверджуючих документів, які містили б повну інформацію про її річний дохід за попередній календарний рік, що відповідно до норми статті 8 Закону № 3674-VI може бути підставою для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору.
Заявниця посилається на те, що разом з касаційною скаргою подавала довідку ДФС про відсутність доходів за 2020 рік, проте у переліку документів, доданих до касаційної скарги, така довідка не зазначена і фактично серед додатків відсутня.
Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.
Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
З огляду на наведене є підстави для продовження заявниці строку для виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху щодо сплати судового збору.
Водночас заявницю необхідно попередити, якщо нею не буде виконано вимог цієї ухвали щодо сплати судового зборукасаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Лука Тарас Миколайович, про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 23 березня 2021 року відмовити.
Продовжити ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Лука Тарас Миколайович, наданий їй строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2021 року про залишення її касаційної скарги без руху, - для сплати судового збору.
Для усунення зазначеного недоліку надати додатковий п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             В. В. Яремко