Ухвала
Іменем України
 
19 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 243/965/20
провадження № 61-11454ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 09 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати незаконними та скасувати: наказ Акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - АТ «Укрпошта») від 30 жовтня 2019 року № 1012 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »; наказ АТ «Укрпошта» від 27 грудня 2019 року № 1295 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».
 
Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що з 03 липня 2018 року він працював в АТ «Укрпошта» на посаді начальника Центру управління нерухомим майном та інфраструктурою філії Донецька дирекція АТ «Укрпошта». 05 листопада 2019 року його було ознайомлено з наказом АТ «Укрпошта» від 30 жовтня 2019 року № 1012 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », а 08 січня 2020 року - з наказом АТ «Укрпошта» від 27 грудня 2019 року № 1295 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ». Він не порушував трудової дисципліни, а притягнення його до дисциплінарної відповідальності є наслідком неприязних стосунків, що склалися між ним та директором Донецької філії АТ «Укрпошта». Оскаржувані накази винесені всупереч вимогам статей 142, 149 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та статті 53 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того, оскаржувані накази не відповідають вимогам Державного класифікатора управлінської документації ДК 010-98, затвердженого наказом Держстандарту України від 31 грудня 1998 року № 1024, так як в їх мотивувальних частинах відсутні вказівки на фактичні обставини, що стали підставою для застосування саме такого заходу дисциплінарного стягнення, не наведено обґрунтування прийнятого відповідачем рішення про правомірність притягнення до дисциплінарної відповідальності та не врахована інформація, наведена в письмових поясненнях.
 
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що факти відсутності позивача на робочому місці без поважних причин знайшли своє відображення у вивчених та досліджених документах, а доводи позивача щодо незаконності оскаржуваних наказів є надуманими і безпідставними.
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 09 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року скасовано в частині відмови в задоволенні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу від 27 грудня 2019 року № 1295 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » і ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення вказаної позовної вимоги. Визнано незаконним та скасовано наказ від 27 рудня 2019 року № 1295 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ». В іншій частині рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року залишено без змін. Стягнуто з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 1 261,20 грн судового збору за подання апеляційної скарги. Стягнуто з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 840,80 грн судових витрат у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін і обставини справи, перевірив доводи, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке в частині відмови в задоволенні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу АТ «Укрпошта» від 30 жовтня 2019 року № 1012 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » є таким, що відповідає вимогам закону, а в частині відмови в задоволенні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу від 27 грудня 2019 року № 1295 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » винесене з порушенням норм матеріального права, а саме - частини першої статті 148 КЗпП України.
 
07 липня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 09 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати: оскаржуване рішення місцевого суду - повністю; оскаржувану постанову апеляційного суду - в частині відмови в задоволенні вимоги про скасування наказу від 30 жовтня 2019 року № 1012 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити вказану позовну вимогу, в іншій частині оскаржувану постанову залишити без змін.
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2018 року у справі № 369/10158/16-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 461/5108/17, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2019 року у справі № 285/2096/17, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року у справі № 755/12434/17. Його відсутність на робочому місці 03 жовтня 2019 року була пов`язана з вирішенням питань, які виникли між роботодавцем і працівником, оскільки в зазначений час він перебував у приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з метою отримання консультації та правової допомоги адвоката. Крім того, у справі відсутні докази того, що він був належним чином ознайомлений з Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників АТ «Укрпошта». 
 
Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої та абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
 
Судами встановлено, що наказом АТ «Укрпошта» від 19 червня 2018 року № 1628/к ОСОБА_1 було призначено з 03 липня 2018 року на посаду начальника центру управління нерухомим майном та інфраструктурою філії Донецька дирекція АТ «Укрпошта» з визначенням місця роботи - місто Слов`янськ. Із зазначеного наказу вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений із встановленими умовами роботи, в тому числі з місцем постійної роботи і тривалістю робочого дня (тижня).
 
Згідно з актом від 03 жовтня 2019 року про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 , складеним т. в. о. начальника відділу кадрового адміністрування Донецької дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_8, в присутності заступника директора філії з розвитку мережі ОСОБА_9, начальника відділу адміністрування орендних та комунальних договорів ОСОБА_3 , провідного інженера відділу адміністрування орендних та комунальних договорів ОСОБА_6, провідного інженера-виконавця з дохідної оренди ОСОБА_4 , позивач був відсутній на робочому місці протягом робочого дня з 09 год. 45 хв. до 11 год. 25 хв. 03 жовтня 2019 року, що складає 1 год. 40 хв.
 
Довідкою № 1, складеною директором з управління нерухомим майном та інфраструктурою АТ «Укрпошта» ОСОБА_11, засвідчено факт того, що ОСОБА_1 не погоджував з ним як його оперативним керівником відсутність на робочому місці 03 жовтня 2019 року протягом 1 год. 40 хв. з 9 год. 45 хв. до 11 год. 25 хв. Будь-яких доручень ОСОБА_1 , виконання яких визначає необхідність відсутності 03 жовтня 2019 року на робочому місці у робочий час, він не давав.
 
Наказом АТ «Укрпошта» від 30 жовтня 2019 року № 1021 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани у зв`язку з відсутністю його на робочому місці 03 жовтня 2019 року протягом 1 год. 40 хв. з 9 год. 45 хв. до 11 год. 25 хв.
 
З акта від 06 листопада 2019 року про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 , складеного т. в. о. начальника відділу кадрового адміністрування Донецької дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_8, в присутності провідного юрисконсульта юридичного відділу ОСОБА_10, начальника відділу адміністрування орендних та комунальних договорів ОСОБА_3 , начальника відділу експлуатації будівель та інфраструктури ОСОБА_5 , провідного інженера відділу адміністрування орендних та комунальних договорів ОСОБА_6 , вбачається, що позивач був відсутній на робочому місці з 10 год. 20 хв. до 10 год. 50 хв. 06 листопада 2019 року, що складає 30 хв.
 
Згідно з актом від 06 листопада 2019 року про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 , складеним т. в. о. начальника відділу кадрового адміністрування Донецької дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_8, в присутності провідного юрисконсульта юридичного відділу ОСОБА_10, начальника відділу адміністрування орендних та комунальних договорів ОСОБА_3 , начальника відділу експлуатації будівель та інфраструктури ОСОБА_5 , провідного інженера відділу адміністрування орендних та комунальних договорів ОСОБА_6 , позивач був відсутній на робочому місці з 12 год. 45 хв. до 13 год. 35 хв. 06 листопада 2019 року, що складає 50 хв.
 
Довідкою № 2, складеною директором з управління нерухомим майном та інфраструктурою АТ «Укрпошта» ОСОБА_11, засвідчено факт того, що ОСОБА_1 не погоджував з ним як його оперативним керівником відсутність на робочому місці 06 листопада 2019 року протягом 30 хв. з 10 год. 20 хв. до 10 год. 50 хв. Будь-яких доручень ОСОБА_1 , виконання яких визначає необхідність відсутності 06 листопада 2019 року на робочому місці у робочий час, він не давав.
 
Згідно з актом від 07 листопада 2019 року про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 , складеним т. в. о. начальника відділу кадрового адміністрування Донецької дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_8, в присутності провідного юрисконсульта юридичного відділу ОСОБА_10, начальника відділу адміністрування орендних та комунальних договорів ОСОБА_3 , начальника відділу експлуатації будівель та інфраструктури ОСОБА_5 , провідного інженера відділу адміністрування орендних та комунальних договорів ОСОБА_6 , позивач був відсутній на робочому місці з 12 год. 45 хв. до 14 год. 15 хв. 07 листопада 2019 року, що складає 1 год. 30 хв.
 
Наказом АТ «Укрпошта» від 27 грудня 2019 року № 1295 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани у зв`язку з відсутністю його на робочому місці 06 листопада 2019 року протягом 30 хв. з 10 год. 20 хв. до 10 год. 50 хв. і протягом 50 хв. з 12 год. 45 хв. до 13 год. 35 хв., а також - 07 листопада 2019 року протягом 1 год. 30 хв. з 12 год. 45 хв. до 14 год. 15 хв.
 
Вирішуючи спір по суті, апеляційний суд виходив з того, що чинне законодавство не містить вичерпного переліку причин відсутності на роботі, що вважаються поважними. Оцінку поважності причини відсутності працівника на роботі в кожному конкретному випадку надає роботодавець, а при виникненні трудового спору - суд. 
 
Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 січня 2020 року у справі № 821/246/17 (провадження № К/9901/29783/18), в якій також зазначено, що причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали об`єктивно непереборні обставини, які не залежать від волевиявлення працівника та не можуть бути ним усунуті. Такими поважними можуть бути: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за членом родини, який раптово захворів; відсутність за станом здоров`я тощо.
 
Аргументи заявника про неврахування апеляційним судом правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2018 року у справі № 369/10158/16-ц, в якій Верховний Суд погодився з висновком апеляційного суду про незаконність дисциплінарного стягнення, накладеного на позивача у зв`язку з відсутністю на робочому місці, оскільки така відсутність була пов`язана з вирішенням питань, які виникли між роботодавцем та працівником, не заслуговують на увагу, так як у вказаній справі були встановлені обставини, які не є подібними до обставин, встановлених судами попередніх інстанцій в цій справі. У справі № 369/10158/16-ц суди встановили, що позивач працювала у відповідача юрисконсультом і з метою оскарження дій відповідача щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності в робочий час відвідувала міську раду, про що робила запис в журналі місцевих відряджень та повідомляла секретаря, а також керівника підприємства, з яким зустрічалася в приміщенні міської ради. Натомість в цій справі суди попередніх інстанцій встановили, що позивач не погоджував з керівництвом своєї відсутності на робочому місці та пояснив свою відсутність тим, що він перебував у судових засіданнях у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 як вільний слухач і отримував юридичну консультацію адвоката у справі за своїм позовом. При цьому позивач не обґрунтував неможливості отримання ним юридичної консультації у вільний від роботи час.
 
Доводи касаційної скарги про неврахування апеляційним судом правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2019 року у справі № 285/2096/17 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року у справі № 755/12434/17, про те, що дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника, також є неспроможними, оскільки суди попередніх інстанцій в цій справі встановили відсутність поважних причин відсутності позивача на роботі.
 
Посилання заявника на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 травня 2020 року у справі № 461/5108/17 та на постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 є неспроможним, так як заявник не обґрунтовував своїх вимог покладанням на нього роботодавцем обов`язків, не обумовлених трудовим договором, про які він як працівник не був повідомлений належним чином.
 
Суд першої інстанції в незміненій після апеляційного перегляду частині та апеляційний суд в цій справі дали належну оцінку поважності причин відсутності позивача на роботі. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із встановленими судами попередніх інстанцій обставинами справи і оцінкою ними доказів.
 
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).
 
В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
 
Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, Верховний Суд вже викладав у своїх постановах висновки щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до таких висновків.
 
В постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження           № 14-145цс20) Велика Палата Верховного Суду вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
 
Виходячи з викладеного, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його участю.
 
Керуючись пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 09 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук   В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко