Справа № 428/984/21 
Провадження № 22-ц/810/531/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2021 року  м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  Кострицького В.В.,
суддів: Стахова Н.В., Лозко Ю.П.
учасники справи:
позивач  Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»
на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Кордюкової Ж.І. в м. Сєвєродонецьк, Луганської області,
у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг,-
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг №б/н від 30.01.2009 року ОСОБА_1 отримала відкритий картковий рахунок зі встановленням початкового кредитного ліміту, розмір якого зазначений у довідці про зміну умов кредитування та який в подальшому був збільшений до 2300 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач ОСОБА_1 27.01.2009 року підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Дія Договору підтверджується фактом користуванням відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу у користування кредитну картку та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. Відповідач ОСОБА_1 не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями у порушення умов Договору. Станом на 31.10.2020 року відповідач має заборгованість у загальній сумі 34908,68 грн., яка складається із: 2281,11 грн. заборгованість за тілом кредиту; 28772,37 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 3855,20 грн. нарахована пеня.
Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 30.01.2009 року станом на 31.10.2020 року у розмірі 31233,48 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 2281,11 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у сумі 28772,37 грн., заборгованості за пенею у сумі 180 грн., та судові витрати у розмірі 2270 грн. судового збору.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 квітня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» залишені без задоволення. На думку суду позивач безпідставно нарахував пеню, починаючи з 14.04.2014 року. Суд першої інстанції врахував, що відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). (ст. 258 ЦК України). У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України). Оскільки прострочене тіло кредиту згідно наданого банком розрахунку виникло 25.04.2011 року, а до суду позивач звернувся з цим позовом 02.02.2021 року, то передбачений ст. 257 ЦК України трирічний строк для захисту свого цивільного права щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту позивачем пропущений. Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Отже, початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Враховуючи, що 30.11.2014 року є останнім днем погашення кредиту в повному обсязі і з цієї дати обліковується перебіг строку позовної давності, то банк мав право звернутись до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом (тіло кредиту та відсотки за користування кредитом) не пізніше 30.11.2017 року. Позивач звернувся до суду з позовом 02.02.2021 року, тобто після закінчення строку позовної давності.
Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги 
Не погоджуючись з таким рішенням суду АТ КБ «Приватбанк» з апеляційною скаргою в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що Відповідно до укладеного договору б/н від 30.01.2009 року ОСОБА_1 (далі -Відповідач) отримав кредит у розмірі 2300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались положенням ч.І ст.634 ЦК України, який визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з даної норми закону - кредитний договір є двостороннім та оплатним, де оплатою за користування кредиту є сплата відсотків. Укладаючи кредитний договір, сторони за власним волевиявленням досягли істотних умов по ньому і власноручно його підписали, чим взяли на себе зобов`язання виконувати його належним чином. Згідно ч. 1 ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Скаржник зауважує, що відповідач разом з Анкетою-заявою підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", особисто підписану Відповідачем, в якій зазначено:
1.тип картки, тип кредитної лінії:
2.базова відсоткова ставка за користування кредитом (2.5%).
3.розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості,
4.строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним,
5.порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, а саме (ПЕНЯ=пеня(1)+пеня (2), де пеня(1)=(базова % ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту;
6.пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше ЗО грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більшеднів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше);
7.розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500грн. +5% від суми заборгованість по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій)
8.розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо.
Відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, не здійснив своєчасне погашення заборгованості за кредитом. 
Таким чином,  на думку скаржника суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення.

Відзив на апеляційну скаргу 
Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений ст. 360 ЦПК України не надходило, що не заважає розгляду справи 
Щодо явки сторін.
Сторони належним чином були завчасно повідомлені про час і місце судового засідання. В судове засідання не з`явилися, заяв про перенесення розгляду справи .
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.Суду апеляційної інстанції достатньо матеріалів справи щоб без детальних пояснень сторін в порядку письмового првадження зробити висновок про законність судового рішення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України  судове рішення  повинно ґрунтуватися на засадах  верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегією суддів вивчивши матеріали цивільної справи, встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3ст. 12 ЦПК України).
В силу ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 27.01.2009 року ОСОБА_1 виявила бажання отримати на своє ім`я кредитну картку «Кредитка «Універсальна» «55 днів пільгового періоду».
Суд першої інстанції дійшов такого висновку, виходячи з того, що в анкеті-заяві №б/н від 27.01.2009 року навпроти запису кредитна картка «Кредитка «Універсальна» «55 днів пільгового періоду» стоїть відповідна позначка, при цьому в графі «бажаний кредитний ліміт» вказано 500 грн., а в графі «базова процентна ставка за кредитом на місяць на залишок заборгованості» - 2,5%, (а.с.15-16) з яким колегія суддів погоджується.
При цьому в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 27.01.2009 року, підписаної відповідачем, дійсно зазначено, що вказана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Зазначена заява була підписана ОСОБА_1 та представниками банку.
Складовою договору слід вважати і підписану 27.01.2009 року відповідачем ОСОБА_1 довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій містяться: валюта картрахунку - гривня;
пільговий період - 55 днів (пільгова ставка діє за умови виникнення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) - 2,5%; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості (але не менше 50,00 грн. та не більше залишку заборгованості); строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, що йде за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - пеня (1) базова процентна ставка за договором /30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. та більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів - 500 грн. + 5% від суми позову; процентна ставка (у місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 3,75%. 30.01.2009 року ОСОБА_1 отримала кредитну картку № НОМЕР_1 з терміном дії 11/12. 21.03.2009 року ОСОБА_1 отримала кредитну картку № НОМЕР_2 з терміном дії 11/12. 11.01.2011 року відповідач отримала кредитну картку № НОМЕР_3 з терміном дії 11/14.
Отримання 27.01.2009 року ОСОБА_1 кредитної картки та пін-коду підтверджується її підписом у відповідній графі в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 27.01.2009 року.
30.01.2009 року відповідачу був встановлений кредитний ліміт в сумі 500 грн., який в подальшому 12.02.2011 року збільшений до 2300 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем, станом на 31.10.2020 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у загальній сумі 34908,68 грн., яка складається з наступного: 2281,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28772,37 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3855,20 грн. заборгованість за пенею.
До стягнення з відповідача позивач заявив заборгованість у розмірі 31233,48 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 2281,11 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у сумі 28772,37 грн., заборгованості за пенею у сумі 180 грн.
Згідно з випискою за договором станом за період з 30.01.2009 року по 25.04.2011 року відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами шляхом зняття готівкових коштів та оплати покупок.
Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ознайомилась та погодилась із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані їй у письмовому вигляді, надала свою згоду, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають договір, укладений між нею та банком.
На підставі вищевказаної заяви відповідачці відкрито картковий рахунок та видано кредитні картки, при цьому термін дії останньої картки 11/2014р..
З наданої банком виписки з рахунку відповідачки ОСОБА_1 вбачається, що останньою з карткового рахунку проводилися розрахунки за придбаний товар, також з виписки вбачається, що відповідачка не лише знімала кошти, але й частково погашала заборгованість по кредиту шляхом поповнення карткового рахунку готівкою, востаннє поповнення відбулось 24.03.2011 року.
В статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Відповідно до заяви позичальника сторони погодили плату за користування кредитними коштами у розмірі 2,5% на місяць, тобто 30 % річних, що позичальник підтвердив власним підписом.
Відповідно до п.5.4. Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, строк погашення по кредиту в повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці.
Тобто відповідач повинна була погасити кредит в повному обсязі не пізніше 30.11.2014 року.
У пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Верховний Суд в постанові від 06.03.2018 року по справі №2120/12694/12, постанові від 21.03.2018 року №441/569/17 та постанові від 28.03.2018 року по справі №332/3802/14-ц зазначив, що перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.
Аналогічна позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс 14.
Враховуючи, що строк дії останньої картки в межах цього кредитного договору встановлено до листопада 2014 року, суд відзначає, що, починаючи з 01.12.2014 року позивач безпідставно нараховував відповідачу відсотки за користування кредитними коштами.
Також суд відзначає, що необґрунтованими з огляду на їх нарахування під час пред`явлення позову, є вимога про стягнення з відповідача пені, оскільки згідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 року№ 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 02.12.2015 року № 1275-р, місто Сєвєродонецьк Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Отже, мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями накладається відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» з 14.04.2014 року і застосовується до боргових сум заборгованості за кредитним договором, які виникли після 14.04.2014 року.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач безпідставно нарахував пеню, починаючи з 14.04.2014 року.
Суд також враховує, що відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). (ст. 258 ЦК України).
У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).
Оскільки прострочене тіло кредиту згідно наданого банком розрахунку виникло 25.04.2011 року, а до суду позивач звернувся з цим позовом 02.02.2021 року, то передбачений ст. 257 ЦК України трирічний строк для захисту свого цивільного права щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту позивачем пропущений.
Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.
Отже, початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення.
Враховуючи, що 30.11.2014 року є останнім днем погашення кредиту в повному обсязі і з цієї дати обліковується перебіг строку позовної давності, то банк мав право звернутись до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом (тіло кредиту та відсотки за користування кредитом) не пізніше 30.11.2017 року. Позивач звернувся до суду з позовом 02.02.2021 року, тобто після закінчення строку позовної давності.
Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.
Відповідно доводів скаржника судом першої інстанції залишено поза увагою висновок Постанови Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду по справі № 534/1072/18-ц від 04 листопада 2020 року встановлено: "Разом з тим суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявна підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна. 30 днів пільгового періоду….. Судова колегія не може в повній мірі погодитись з тотожністю правовідносин виниклих між сторонами у цій справі та справі наведеній апелянтом так як у справі наведеній апелянтом була відсутня заява відповідача про застосування строків позовної давності.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції. Суду апеляційної інстанції достатньо матеріалів справи щоб без детальних пояснень сторін в порядку письмового првадження зробити висновок про законність судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.259,367,374,375,382,384 ЦПК України, апеляційний суд-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу директора Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.
Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Дата складання повного тексту постанови -  27 липня 2021 року.

Головуючий

Судді