ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року	Львів	Справа № 300/3980/20 пров. № А/857/11215/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді – Іщук Л. П.,
суддів – Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,
за участю секретаря судового засідання – Смолинця А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року (ухвалене головуючим суддею Тимощуком О. Л. о 15:49 год у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправними і скасування наказів, зобов`язання поновити на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

                                                     В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції Карпатського округу, в якому просить:
визнати протиправним і скасувати наказ Державної екологічної інспекції України від 10.12.2020 №443-О «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 »;
визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України від 11.12.2020 №447-О «Про звільнення ОСОБА_1 »; 
поновити його на посаді начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу з 11.12.2020; 
стягнути з Державної екологічної інспекції України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 11.12.2020 по день поновлення на посаді;
звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу та стягнення з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця;
зобов`язати Державну екологічну інспекцію України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дати набрання судовим рішенням законної сили.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано наказ Державної екологічної інспекції України від 10.12.2020 №443-О «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 »; визнано протиправним і скасовано наказ Державної екологічної інспекції України від 11.12.2020 №447-О «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу з 25.12.2020; стягнуто з Державної екологічної інспекції Карпатського округу на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.12.2020 по 20.04.2021 у розмірі 77 228,82 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна екологічна інспекція України подала апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано правомірність звільнення ОСОБА_1 із посади начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу, а також те, що дисциплінарною комісією було встановлено та обґрунтовано доведено факт вчинення ним дій, виконання яких дозволяється тільки з додержанням особливого порядку, - за відсутності цих умов. Вказує, що повноваження, за межі яких позивач вийшов, передбачені окремими положеннями Законів України «Про запобігання корупції», «Про державну службу» та Порядку призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 290, якими передбачено обов`язковість проведення спеціальних перевірок саме перед призначенням на посади державної служби, а не одночасно із призначенням, чого позивачем не було дотримано. Звертає увагу, що позивачем здійснено заходи щодо проведення спецперевірок, однак, вже після призначення осіб на посади державної служби, а тому про необхідність їх проведення він був обізнаний, що свідчить про відсутність об`єктивних обставин, які б могли йому завадити діяти відповідно до вимог чинного законодавства. Більше того, з урахуванням принципу правової визначеності нерозуміння певних правових норм не надавало позивачу права діяти на власний розсуд, покладаючись на власні очікування та здогади. Зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ОСОБА_1 , як керівником Державної екологічної інспекції Карпатського округу, не було визначено відповідального структурного підрозділу для забезпечення організації проведення спеціальних перевірок, тобто організація перевірок здійснювалась позивачем безпосередньо як керівником державного органу.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.
Представник скаржника в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.
Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили апеляційну скаргу, просили відмовити в її задоволенні.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 03.03.2020 займав посаду начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу.
03.11.2020 завідувач сектору з питань запобігання та виявлення корупції Держекоінспекції ОСОБА_2 подав голові Держекоінспекції ОСОБА_3 службову записку № 42 з пропозицією порушити відносно ОСОБА_1 дисциплінарне провадження за перевищення службових повноважень, що не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, із одночасним відстороненням від виконання посадових обов`язків з метою визначення наявності та ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого ним дисциплінарного проступку, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_1 призначив на посади державної служби категорії «Б» 4 осіб без проведення спеціальної перевірки, обов`язок проведення якої до призначення на посади державної служби відповідної категорії передбачено статтею 56 Закону України «Про запобігання корупції» та статтею 31 Закону України «Про державну службу», а також чинив можливий протиправний тиск на державних службовців Державної екологічної інспекції Карпатського округу.
Наказом Держекоінспекції України від 05.11.2020 № 417 порушено дисциплінарне провадження відносно позивача за ознаками вчинення дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», відсторонено його від виконання посадових обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу з 06.11.2020 та утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ. 
При проведенні дисциплінарного провадження було встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були призначені на посади державної служби категорії «Б» на період дії карантину шляхом укладення контрактів без проведення спеціальної перевірки, відповідальним за організацію проведення якої був позивач, що є порушенням пункту 7 частини другої статті 19 Закону України «Про державну службу», абзацу першого частини другої статті 58 Закону України «Про запобігання корупції» та пункту 16 Порядку призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2.
Крім цього, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 призначені на відповідні посади державної служби в Інспекції в порушення частини першої статті 31-1 Закону України «Про державну службу» без передбаченої цією нормою Закону та затвердженого Кабінетом Міністрів України Порядку укладення контрактів, в тому числі, з недотриманням форми Типового контракту про проходження державної служби.
Також встановлено, що ОСОБА_8 призначено на відповідну посаду державної служби в Інспекції в порушення Порядку укладення контрактів з недотриманням форми Типового контракту про проходження державної служби.
Позивач скористався правом надання пояснень щодо вчинених ним дій, відповідно до змісту яких, призначення ним посадових осіб в період дії карантину відповідає вимогам Порядку призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №290. Зазначив, що вказаним Порядком визначено увесь алгоритм укладення контракту з державним службовцем на період дії карантину, однак, не передбачено послідовності укладення контракту і проведення спеціальної перевірки. Позивачем вказано, що спеціальна перевірка призначених ним осіб проведена відповідно до чинного законодавства. 
За результатами проведеного дисциплінарного провадження, дисциплінарною комісією направлено голові Держекоінспекції України подання від 03.12.2020, відповідно до якого, комісія встановила в діях начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу ОСОБА_1 наявність дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з чим рекомендувала застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби відповідно до частини 5 статті 66 Закону України «Про державну службу».
Наказом Державної екологічної інспекції України від 10.12.2021 № 443-о застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби датою, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, а саме: призначення на посади державної служби в Державній екологічній інспекції Карпатського округу осіб, які не пройшли спеціальну перевірку, передбачену законодавством про запобігання корупції.
Наказом Державної екологічної інспекції України від 11.12.2020 №447-о звільнено ОСОБА_1 , начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу, датою, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, у зв`язку з вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», який передбачає звільнення відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу». 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при призначенні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на посади державної служби позивач не допустив перевищення наданих йому службових повноважень, оскільки дії позивача стосовно призначення осіб на посади державної служби не виходять за межі наданих керівнику Держекоінспекції Карпатського округу службових повноважень та вчинені з метою забезпечення виконання завдань і функцій державного органу на період дії карантину, що є винятковим випадком для добору і призначення осіб на вакантні посади державної служби з особливим порядком проведення, який врегульовано нормами Порядку № 290. Зазначено, що відсутній умисел в діях ОСОБА_1 , що є обов`язковою складовою вини особи та одним з визначальних елементів такого виду дисциплінарного проступку. Крім цього, відповідачем не доведено завдання відповідними діями ОСОБА_1 істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам громадян, держави чи юридичних осіб, а наявність позитивних висновків спецперевірок щодо згаданих вище осіб в свою чергу виключає ймовірність настання будь-яких негативних наслідків.
Апеляційний суд, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-УШ (далі - Закон №889-VIII).
Відповідно до частин другої, третьої статті 5 Закону № 889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. 
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Частиною другою статті 19 Закону №889-VIII встановлені обмеження щодо вступу осіб на державну службу, серед яких пунктом 7 визначено, що на державну службу не може вступити особа, яка не пройшла спеціальну перевірку або не надала згоди на її проведення.
Згідно з статтею 21 Закону №889-VIII вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу. Прийняття громадян України на посади державної служби без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 31 Закону №889-VIII на посаду державної служби призначається особа, визначена переможцем конкурсу.
Рішення про призначення на посаду державної служби приймається суб`єктом призначення після проведення співбесіди з кандидатом та підписання з ним контракту про проходження державної служби (у разі укладення). Таке рішення приймається не пізніше п`яти календарних днів з дня надходження результатів спеціальної перевірки у випадку та порядку, передбачених законодавством у сфері запобігання корупції.
У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки відомостей про претендента на посаду, які не відповідають встановленим законодавством вимогам для зайняття посади, приймається рішення про відмову у призначенні на посаду державної служби.
Вказаним положенням кореспондує частина друга статті 58 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої рішення про призначення (обрання) або про відмову у призначенні (обранні) на посаду, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, приймається після проведення спеціальної перевірки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (зі змінами та доповненнями) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який в подальшому продовжувався.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №230, яка набрала чинності 25.03.2020, внесено зміни до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року №246, згідно з якими у разі встановлення карантину відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та/або введення надзвичайного стану суб`єкт призначення або керівник державної служби своїм рішенням має право зупинити проведення конкурсу шляхом видання відповідного наказу (розпорядження).
Водночас, пунктом 8 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 №553-IX, тимчасово, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, зупинено дію положень Закону України «Про державну службу» в частині проведення конкурсів на посади державної служби та призначення на посади державної служби за результатами конкурсу.
Визначено, що призначення на посади державної служби здійснюється в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, який визначає механізм добору на посади державної служби шляхом проведення співбесід з визначеними суб`єктом призначення посадовими особами.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 22.04.2020 №290 «Деякі питання призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», якою затверджено Порядок призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (далі - Порядок № 290). Вказаний Порядок визначає механізм добору на вакантні посади державної служби на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 290 добір і призначення осіб на вакантні посади державної служби відповідно до цього Порядку здійснюється у виняткових випадках, пов`язаних з необхідністю виконання завдань і функцій державних органів на період дії карантину.
Пунктом 11 Порядку № 290 передбачено можливість суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі призначити на посаду державної служби особу шляхом укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину та до дня визначення суб`єктом призначення або керівником державної служби в державному органі переможця конкурсу.
Призначення на такі посади здійснюється шляхом проведення співбесіди з визначеними суб`єктом призначення або керівником державної служби у державному органі посадовими особами (пункт 12 Порядку № 290).
Згідно з підпунктом 3 пункту 20 Порядку № 290 після проведення співбесіди уповноваженою особою з визначеними нею кандидатурами вноситься обґрунтоване подання суб`єкту призначення або керівнику державної служби в державному органі про призначення на вакантну посаду державної служби кандидата шляхом укладення з ним контракту.
Пунктом 21 Порядку № 290 передбачено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби в державному органі розглядає таке подання та приймає рішення про укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину (далі - контракт), який укладається на підставі Типового контракту про проходження державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 290, або про відхилення поданої кандидатури.
Строк дії контракту встановлюється на період дії карантину та до дня визначення суб`єктом призначення або керівником державної служби переможця за результатами конкурсного відбору відповідно законодавства.
Згідно з пунктом 22 Порядку № 290 рішення про призначення на посаду державної служби приймається суб`єктом призначення або керівником державної служби в державному органі після підписання контракту.
Таке рішення оформляється шляхом видання відповідного наказу (розпорядження).
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що на період дії карантину суб`єкт призначення або керівник державної служби в державному органі вправі призначати на посаду державної служби особу без проведення конкурсу шляхом укладення контракту про проходження державної служби, який відповідає Типовому контракту про проходження державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 290, за результатами співбесіди та успішного проходження спеціальної перевірки.
При цьому, в силу вимог частини другої статті 58 Закону України «Про запобігання корупції» та пункту 7 частини другої статті 19 Закону №889-VIII проходження спеціальної перевірки є обов`язковою передумовою винесення рішення про призначення особи на посаду державної служби.
Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 15.05.2020 ОСОБА_1 як начальником Державної екологічної інспекції Карпатського округу винесено накази про призначення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 на посади державної служби категорії «Б» та 30.06.2020 такий наказ винесено щодо ОСОБА_8 за відсутності при цьому результатів спеціальної перевірки щодо вказаних осіб.
Апеляційний суд звертає увагу, що порядок проведення спеціальної перевірки регламентований статтею 57 Закону України «Про запобігання корупції» та Порядком проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 171.
Згідно з абзацом першим частини другої статті 56 Закону України «Про запобігання корупції» організація проведення спеціальної перевірки покладається на керівника (заступника керівника) державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату, на зайняття посади в якому претендує особа, крім випадків, установлених законом. Для забезпечення організації проведення спеціальної перевірки керівник відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату може визначити відповідальний структурний підрозділ.
З листа Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 25.11.2020 № 03-18-/3261 встановлено, що ОСОБА_1 , як керівником Інспекції, не визначено відповідального структурного підрозділу для забезпечення організації проведення спеціальних перевірок.
Цю обставину визнав і позивач в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, надаючи пояснення по суті позовних вимог.
Таким чином, організація проведення спеціальних перевірок Державної екологічної інспекції Карпатського округу здійснювалась безпосередньо начальником, що не спростовується і доводами позивача щодо попереднього візування прийнятих ним наказів про призначення осіб на посади державної служби Відділом правового забезпечення, Службою управління персоналом та Сектором з питань запобігання та виявлення корупції за відсутності відповідного розпорядчого акта про делегування згаданим структурним підрозділам повноважень з організації проведення спеціальної перевірки.
Більше того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 17.10.2002 у справі N 1-4/2002 щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 120 Конституції України (справа про суміщення службової діяльності керівників органів виконавчої влади) керівник органу виконавчої влади є посадовою особою, яка, виходячи з характеру та змісту повноважень, очолює цей орган і несе персональну відповідальність за його роботу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок Державної екологічної інспекції України про допущення ОСОБА_1 порушення пункту 7 частини другої статті 19 Закону України «Про державну службу», абзацу першого частини другої статті 58 Закону України «Про запобігання корупції» при призначенні ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на посади державної служби категорії «Б» без проведення спеціальної перевірки, оскільки саме позивач був відповідальним за організацію проведення таких перевірок.
Що стосується доводів позивача щодо неврегульованості законодавством послідовності укладення контракту та проведення спеціальної перевірки призначення на посади державної служби, слід зазначити, що послідовність вказаних етапів не має жодного правового значення, оскільки законодавцем у статті 19 Закону № 889-VIII та статті 58 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено імперативний обов`язок передування згаданих етапів прийняттю рішення про призначення на посаду державної служби.
Щодо наявності у відповідача підстав для звільнення ОСОБА_1 з посади державної служби у зв`язку із вчиненням ним згаданих вище порушень слід зазначити наступне. 
Частиною першою статті 64 Закону № 889-VIII обумовлено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
У силу вимог частини першої статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Пунктом 7 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII визначено, що дисциплінарним проступком є перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення.
Відповідно до частини першої статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
За приписами частини першої статті 67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Згідно з частинами першою та другою статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
Згідно з частинами першою, десятою, одинадцятою статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (частини перша, друга статті 77 Закону № 889-VIII).
Із системного аналізу викладених положень слідує, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується роботодавцем до працівника, який вчинив дисциплінарний проступок.
Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення державним службовцем дій, які містять склад дисциплінарного проступку. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини державного службовця з`ясовуються під час дисциплінарного провадження, за наслідками якого встановлюється наявність чи відсутність у його діях складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. 
Разом із тим, звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (частина п`ята статті 66 Закону № 889-VIII).
Відтак, за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII, а саме: перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення, законодавцем передбачено винятковий та безальтернативний вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» передбачено, що під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти:
а) вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства;
б) вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку, - за відсутності цих умов;
в) вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально;
г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.
Слід зазначити, що до повноважень начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу, посаду якого займав позивач, належить прийняття рішення про призначення на посади державної служби категорії "Б" Інспекції в порядку та за умов, визначених, зокрема, Законом № 889-VIII.
Відтак, апеляційний суд погоджується з доводами позивача про наявність в нього повноважень на призначення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на посади державної служби категорії «Б» Інспекції, однак, прийняття позивачем відповідних рішень без додержання особливого порядку, а саме призначення вказаних осіб без проведення спеціальної перевірки, свідчить про перевищення ним службових повноважень, що є підставою для звільнення з посади.
Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що необхідною умовою застосування до державного службовця дисциплінарного стягнення є заподіяння вчиненими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам громадян, держави чи юридичних осіб, оскільки виходячи з положень Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності достатньо встановлення вчинення дисциплінарного проступку. В свою чергу, діяння є дисциплінарним проступком за наявності трьох умов: якщо діяння є протиправним; якщо діяння є винним; якщо не виконані або неналежно виконані посадові обов`язки або інші вимоги, встановлені нормативно-правовими актами у сфері державної служби.
А тому апеляційний суд не бере до уваги покликання позивача на успішне проходження ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спеціальної перевірки після призначення їх на посади державної служби.
Враховуючи означення поняття «перевищення службових повноважень» у розрізі положень Закону № 889-VIII, а також беручи до уваги правове регулювання спірних правовідносин і встановлені судом обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що дії начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу ОСОБА_1 щодо призначення осіб на посади державної служби категорії «Б» без проведення спеціальної перевірки правомірно кваліфіковані відповідачем як перевищення службових повноважень.
Апеляційний суд звертає увагу, що наказ Державної екологічної інспекції України від 10.12.2020 №443-О «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » відповідає вимогам частини другої статті 77 Закону № 889-VIII, оскільки містить найменування державного органу, дату його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридичну кваліфікацію, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувані накази прийняті Державною екологічною інспекцією України на підставі закону, в межах наданих повноважень, а тому підстави для їх скасування відсутні та відповідно відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .
Апеляційний суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №  4909/04; пункт 58), відповідно до якої принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів із вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтями 310, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 квітня             2021 року у справі № 300/3980/20 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправними і скасування наказів, зобов`язання поновити на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 16.09.2021