КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                         Доповідач - Ратнікова В.М.
22-ц/824/11039/2021             
                                      
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                                   Справа  №358/52/21

01 вересня  2021року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   - Ратнікової В.М.
суддів                          - Борисової О.В.    
                                    - Левенця Б.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової Олени Леонідівни на рішення Богуславського районного суду Київської області  від 14 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Тітова М.Б., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:
 
18 січня 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Богуславського районного суду Київської області  з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
На обґрунтування позовних вимог зазначало що,  ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг та підписав Заяву № б/н від 10.06.2011 року.
Відповідач при підписанні анкети- заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Звертає увагу, що виконання відповідачем договору також вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування.
Зазначає, що відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до  14 000, 00 грн.
Вважає, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, проте відповідач не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості.
Зазначає, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 08.12.2020 року має заборгованість - 21 191, 30 грн. з яких: 16 151, 33 грн.- заборгованість за тілом кредиту та 5 039, 97 грн.- заборгованість за простроченими відсотками.
З огляду на вище викладене, просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 10.06.2011 року у розмірі 21 191, 30  грн. станом на 08.12.2020 року, яка складається з 16 151, 33 грн.- заборгованості за тілом кредиту та 5 039, 97 грн. заборгованості за простроченими відсотками 
Рішенням Богуславського районного суду Київської області  від 14 травня 2021 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 16151 (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят  одну) гривню 33 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 17 червня 2021 року представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилова Олена Леонідівна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Богуславського районного суду Київської області від 14 травня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити.
Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду першої інстанції в частині відмови  у задоволенні позовних вимог банку  про стягнення з відповідача на користь  позивача  заборгованості за відсотками за користування кредитом, постановлено  судом  першої інстанції  без повного дослідження всіх обставин справи, наданих суду доказів  та з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Зазначає, що 10.06.2011 року відповідачем було погоджено та підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна 30 днів пільгового періоду, в якій сторонами погоджено умови кредитування, а саме: тип картки, тип кредитної лінії- поновлена, пільговий період- 30 днів, валюта рахунку- гривня, базова відсоткова ставка- 3,0 % на місяць, розмір щомісячного платежу- 7 % від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів- до 25 числа місяця, що слідує за звітним, нарахування пені та штрафу 500 грн. + 5% від суми позову. 
Вказує на те, що в довідці про умови кредитування зазначено ім`я позичальника разом з ІПН, наявний підпис відповідача та зазначено дату. Заперечення щодо підпису указаної довідки відповідачем не надано, судових експертиз щодо належності підпису на довідці відповідачу судами не призначалось та не проводилось.
Вважає, що оскільки 10.06.2011 року відповідачем було погоджено розмір базової відсоткової ставки  - 3,0 % на місяць, то позовні вимоги банку щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків підлягають задоволенню.
Звертає увагу, що суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково- зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок.
Вважає, що суд першої інстанції незаконно звільнив відповідача від сплати процентів за користування кредитом, чим порушив права кредитора, оскільки з відповідачем було погоджено умови кредитування під час укладання договору.
16 липня 2021 року відповідачем поштою було направлено на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, вимоги викладені в ній не відповідають дійсним обставинам справи та чинному законодавству.
Зазначає, що він 10.06.2011 року відкрив картковий рахунок у АТ КБ «Приватбанк» та отримав картку «Універсальна» із кредитним лімітом 300, 00 грн., який поступово зростав та збільшився до 14 000, 00 грн. 
Вказує на те, що він дійсно користувався кредитними коштами та вносив свої платежі для погашення кредиту по мірі своєї можливості, проте, не маючи відповідної освіти та не будучи достатньо досвідченим у питаннях, що стосуються фінансових операцій, він не міг знати про те, що сплачені ним кошти були зараховані в рахунок погашення відсотків, а не самого тіла кредиту
Вважає, що ціна позову завищена, оскільки розмір наданих йому кредитних коштів  становить 14 000, 00 грн., а отже максимальний розмір тіла кредиту не міг становити більше ніж 14 000, 00 грн., проте у позовній заяві тіло кредиту становить 16  151, 33 грн, що не відповідає дійсності та дає підстави вважати, що у цю суму були зараховані також пеня, комісія та заборгованість за відсотками.
Зазначає, що у позовній заяві позивачем не було вказано конкретної суми відсотків, розрахованої  за 3% ставкою.
Звертає увагу, що в  довідці про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» та у витягу з умов та правил надання банківських послуг визначені: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/ або процентів, штраф за порушення строків платежів за нарахування комісії, а також містяться додаткові положення в яких визначено дію договору, проте немає підтвердження того, що ці довідки та витяг на момент отримання відповідачем містили умови, зокрема, щодо сплати заборгованості за простроченими відсотками, сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки у таких розмірах і порядках, які зазначені у додатках до позовної заяви.
З огляду на вище викладене просив апеляційну скаргу  АТ КБ «Приватбанк» відхилити, а рішення Богуславського районного суду Київської області  від 14 травня 2021 року залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду  у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10.06.2011 року ОСОБА_1   підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду».
Підписавши довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду»,   ОСОБА_1    погодився з визначеними у ній умовами кредитування, а саме: тип картки, тип кредитної лінії- поновлена, пільговий період- 30 днів, валюта рахунку- гривня, базова відсоткова ставка- 3,0 % на місяць, розмір щомісячного платежу- 7 % від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів- до 25 числа місяця, що слідує за звітним, нарахування пені та штрафу 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. 
Як вбачається з наданої позивачем  довідки, 10.06.2011 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії до 03/15, 07.08.2012 року отримав кредитну картку № НОМЕР_2 терміном дії до 06/16, 15.10.2013 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_3 терміном дії до 06/16, 21.01.2016 року отримав кредитну картку № НОМЕР_4 терміном дії до 01/20, 23.12.2016 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_5 терміном дії до 07/20.
Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки 10.06.2011 року  відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 300, 00 грн. який того же дня було збільшено до 500, 00 грн., 07.07.2011 року кредитний ліміт було збільшено до 800, 00 грн., 21.08.2011 року кредитний ліміт збільшено до 900, 00 грн., 30.04.2013 року кредитний ліміт збільшено до 1 800, 00 грн., 08.02.2017 року кредитний ліміт збільшено до 8 000, 00 грн., 22.02.2017 року кредитний ліміт збільшено до 8 500, 00 грн.,  19.10.2017 року кредитний ліміт збільшено до 14 000, 00 грн., 13.05.2019 року кредитний ліміт зменшено до 0, 00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем АТ  КБ «ПриватБанк», відповідач станом на 08.12.2020 року має заборгованість за договором б/н від 10.06.2011 року в сумі - 21 191, 30 грн. з яких: 16 151, 33 грн.- заборгованість за тілом кредиту та 5 039, 97 грн.- заборгованість за простроченими відсотками.
Задовольняючи частково позовні вимоги, стягуючи з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 16 151, 33 грн., суд першої інстанції посилався на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд першої інстанції прийшов до висновку, що АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання  боржника виконати  обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів -тіла кредиту.
В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати рішення Богуславського районного суду Київської області від 14 травня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків  за користування кредитом та ухвалите в цій частині нове судове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити, в іншій частині рішення  суду просить залишити без змін.
Отже, рішення суду першої інстанції  в частині задоволення вимоги банку  про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в  сумі 16 151, 33 грн. сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України  в апеляційному порядку не переглядається, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційний суд переглядає справу лише в частині відмови в задоволенні  позовних вимог банку про стягнення з відповідача на користь банку  відсотків за користування кредитом.
Відмовляючи  в задоволенні  позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині  стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд першої інстанції посилався на те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, з огляду  на відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані позивачем довідка та витяг з умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом статей 205, 207 ЦК України  правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 626 ЦК України , договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України   зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 634 ЦК України  договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
В підписаній  відповідачем   10.06.2011 року анкеті - заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку зазначено, що ця заява в сукупності з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між  особою, що її підписала, і банком договір про надання банківських послуг.
10.06.2021 року відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду».
Відповідач ОСОБА_1 з викладеними у заяві та у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду»  умовами погодився без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого на примірнику заяви та на довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» ним проставлено свій особистий підпис.
Вказані докази  свідчить про досягнення сторонами згоди щодо  істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України, а підписання ОСОБА_1  довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» підтверджує укладення між ним і банком договору.
Згідно наданої Акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» довідки ОСОБА_1 10.06.2011 року отримав кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії до 03/15, 07.08.2012 року отримав кредитну картку № НОМЕР_2 терміном дії до 06/16, 15.10.2013 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_3 терміном дії до 06/16, 21.01.2016 року отримав кредитну картку № НОМЕР_4 терміном дії до 01/20, 23.12.2016 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_5 терміном дії до 07/20.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 підтвердив факт отримання кредитних коштів, користування коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Як вбачається  з  підписаної відповідачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду»,   ОСОБА_1 погодився з визначеними у ній умовами кредитування, а саме: тип картки, тип кредитної лінії- поновлена, пільговий період- 30 днів, валюта рахунку- гривня, базова відсоткова ставка- 3,0 % на місяць, розмір щомісячного платежу- 7 % від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів- до 25 числа місяця, що слідує за звітним, нарахування пені та штрафу 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту.
Згідно  наданого позивачем та перевіреного  судом розрахунку заборгованості відповідач за договором б/н від 10.06.2011 року, станом на 08.12.2020 року має заборгованість - 21 191, 30 грн. з яких: 16 151, 33 грн.- заборгованість за тілом кредиту та 5 039, 97 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Належних та допустимих доказів того, що заборгованість в цій частині вимог розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, боржником ОСОБА_1 до суду надано не було.
Доводи викладені у відзиві стосовно того, що  у позовній заяві тіло кредиту становить 16  151, 33 грн., що не відповідає дійсності, оскільки максимальний розмір тіла кредиту не може перевищувати 14 000, 00 грн. що дає підстави вважати, що у цю суму були зараховані також пеня, комісія та заборгованість за відсотками, колегія суддів відхиляє, оскільки рішення суду першої інстанції вже досліджено та надано оцінку доказам наявним в матеріалах справи в частині стягнення заборгованості  по тілу кредиту, рішення суду першої інстанції в частині стягнення тіла кредиту сторонами не оскаржувалось.
Доводи відповідача про те, що в матеріалах справи  відсутні докази того, що вказана  довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» на момент отримання відповідачем кредитної картки містила умови, зокрема, щодо сплати заборгованості за простроченими відсотками, сплати процентів за користування кредитними коштами колегія суддів відхиляє, оскільки позивачем було надано  суду довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30днів пільгового періоду», яка має підпис відповідача ОСОБА_1 , отже сторонами у вказаній довідці було погоджено умови кредитування.
За таких обставин, факт існування у відповідача заборгованості з відсотками  за користування кредитом у розмірі 5 039, 97 грн.є доведеним, а тому дана сума підлягає стягненню з відповідача   ОСОБА_1 ,  як з боржника,  на користь АТ  КБ «ПриватБанк».
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права
Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової  Олени Леонідівни підлягає задоволенню, рішення Богуславського районного суду Київської області  від 14 травня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі  5 039, 97 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5 039, 97  грн.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 цієї статті,  судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України  інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
При подачі позовної заяви  позивачем  було сплачено  судовий збір  у розмірі  2 270,00 грн.
Рішенням Богуславського районного суду Київської області  від 14 травня 2021 року  з ОСОБА_1 було стягнуто на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1730,19 грн.
При подачі  апеляційної скарги  АТ КБ " Приватбанк"  було сплачено судовий збір у розмірі 3405,00 грн. За результатами апеляційного перегляду справи   апеляційну скаргу  було задоволено, рішення  суду в оскаржуваній частині було скасовано та ухвалене нове про задоволення   зазначених позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягають стягненню  судові витрати по  сплаті судового збору в розмірі 3 944 грн. 81 коп. 
       Керуючись ст.ст.526, 549, 611, 626, 628, 634, 638, 1054, 1056- 1 ЦК України ст. 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Крилової  Олени Леонідівни задовольнити.
Рішення Богуславського районного суду Київської області  від 14 травня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги Акціонерного товариства  Комерційний банк " ПриватБанк" до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості за простроченими відсотками скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за простроченими відсотками у сумі 5 039, 97 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 944, 81 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
 
               Головуючий:                                              Судді: