УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/1287/21 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А. 
Категорія 82 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Галацевич О.М.,                
суддів:                  Борисюка Р.М., Коломієць О.С., 
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 17 травня 2021 року суддею Невмержицькою О.А. у м. Коростені, повний текст рішення складено 17 травня 2021 року,
у справі № 279/1287/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства "Укрзалізниця" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" ВСП "Коростенське територіальне управління" про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного Товариства "Укрзалізниця" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" ВСП "Коростенське територіальне управління" (далі – Товариство), у якому, просив визнати нарахування Товариством заборгованості за надані послуги з водопостачання за грудень 2019 року та січень 2020 року протиправними і стягнути завдану моральну шкоду у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 16.05.2014 між ним та відповідачем був укладений Договір про надання послуг з водопостачання. В березні 2020 року відповідач повідомив його про наявність заборгованості за грудень 2019 року та січень 2020 року в розмірі 756,40 грн. На його письмове звернення від 04.11.2020 повідомлено, що він несвоєчасно проводить оплату за отримані послуги з водопостачання. Вважає дії відповідача по нарахуванню заборгованості з водопостачання за грудень 2019 року та січень 2020 року у розмірі 756,40 грн за тарифами, які почали діяти після виникнення заборгованості, протиправними, оскільки Договір про надання послуг з водопостачання не містить підстав, за якими нові тарифи діють на попередні періоди, такий договір укладений до введення в дію Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідачем не обґрунтовано розміри нових тарифів. Вважає, що діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 5 мінімальних заробітних палат. 
Рішенням Коростенського міськрайонного  суду Житомирської  області від 17 травня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове, яким задовольнити його позов.
ОСОБА_1 зауважив, що він не ставить під сумнів розмір тарифів, які почали діяти з 05.02.2020, проте вважає, що відповідач маніпулює та робить спробу підмінити сутність його позову. В своїй відповіді на відзив він навпаки наголошує та стверджує, що відсутня така норма закону, за якої тарифи мають «зворотню дію в часі».
Суд першої інстанції у рішенні зазначає, що він мав обов`язок сплатити кошти за отримані послуги з водопостачання за грудень 2019 року та січень 2020 року по тарифу, який діяв до 10.02.2020 року згідно п.5 Договору, а в подальшому проводити оплату за новим тарифом. Вважає, що ним так і було вчинено та він не ставить під сумнів свій обов`язок щодо оплати отриманих послуг. Однак, у своєму позові він оскаржує вимогу відповідача про те, що він має обов`язок сплатити кошти за отримані послуги з водопостачання за грудень 2019 року та січень 2020 року по тарифу, який діяв з 05.02.2020 року
На думку заявника, висновок суду, що «він своєчасно не надавав відповідачу показники лічильника і останній не міг самостійно визначити, в який саме період відбулось споживання води, тому оплата за отримані послуги з водопостачання та водовідведення була проведена за тарифами, які діяли на час оплати» суперечить п.16 постанови КМУ від 05.07.2019 №690, який передбачає, що у разі відсутності інформації про показання вузлів обліку виконавець зобов`язаний здійснювати розрахунки як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. 
Також, суд першої інстанції не врахував, що фактів недопущення представників відповідача до лічильника не було, саме споживач визначає та надає інформацію про обсяги споживання послуги. Окрім того, суд в оскаржуваному рішенні не вказав, яким чином мали бути передані показники, оскільки Договором про надання послуг з водопостачання від 16.05.2014 року не вказано, в який спосіб він має передавати показники лічильника.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Так, згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Як визначено ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Правовідносини щодо порядку та вартості послуг регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та "Правилами надання послуг з централізованого водопостачання то водовідведення". 
Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі – Закону), послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Пунктом 5 ч.1 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець комунальної послуги має право припинити надання комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі в порядку  і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, коли якість та/або кількість таких послуг не відповідають умовам договору;
У Правилах надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року №690 вказано основні права та обов`язки Споживача та Виконавця.
Відповідно до п.2 Правил виконавець забезпечує надання послуг, що відповідають кількісним та якісним характеристикам, встановленим нормативам, у межах його майнової належності, визначеної договором.
Надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах.  Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання комунальних послуг з урахуванням вимог Закону України “Про житлово-комунальні послуги” (п.6 Правил).
Споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору (п.24 Правил).
Згідно п. 44 Правил виконавець має право обмежити (припинити) надання відповідної послуги її споживачеві незалежно від обраної моделі організації договірних відносин у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті послуги протягом 30 днів з дня отримання споживачем попередження від виконавця.
Судом першої інстанції встановлено та із матеріалів справи вбачається, що позивач проживає в АДРЕСА_2 та є споживачем послуг Товариства відповідно до договору від 16 травня 2014 року (далі – Договір).       
Згідно п. 1 Договору виконавець зобов`язується надавати Споживачеві (власнику квартири, приватного будинку) та членам його сім`ї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі (приватному будинку), послуги з водопостачання та водовідведення, а  Споживач зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах цього договору.
Пунктами 5, 14 Договору визначено, що розрахунковий період оплати послуг - один календарний місяць. Термін внесення платежів - не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений Договором термін, оплачувати надані послуги; у разі наявності засобів поквартирного обліку холодної води щомісяця знімати їх показання та оплачувати надані послуги за цими показаннями і встановленими тарифами.
Відповідно до даних по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 нерегулярно проводив оплату за отримані послуги, а саме: за 2019 рік оплата проведена в листопаді 2019 року в розмірі 1845 грн, наступні - в березні 2020 року в розмірі 525,60 грн, у вересні 2020 року в розмірі 2666,56 грн, в жовтні 2020 року в розмірі 333,37 грн, в листопаді 2020 року в розмірі 363,56 грн і 282,04 грн, в грудні 2020 року в розмірі 256,44 грн, в січні 2021 року в розмірі 359 грн, в лютому 2021 року в розмірі 277,20 грн та в березні 2021 року в розмірі 332,64 грн (а.с.62-63). 
З 05 лютого 2020 року Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.02.2020 №283 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 16 червня 2016 року № 1141", для АТ "Укрзалізниця" встановлені нові тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення (а.с.77-83).
Також із матеріалів справи вбачається, що виробничим підрозділом «Коростенське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд «АТ «Українська залізниця» на адресу ОСОБА_2 надіслано попередження від 02 березня 2020 року за №ВТП/19/447 про те, що станом на 01 березня 2020 року заборгованість за житлово-комунальні послуги складає 363,44грн. Зокрема було зазначено, що вказану заборгованість слід погасити до 31 березня 2020 року (а.с.11).
12 травня 2020 року відповідачем на адресу ОСОБА_2 знову було направлено попередження за №ВТП/19/780/4, в якому повідомлялося, що станом на 01 травня 2020 року заборгованість за житлово-комунальні послуги складає 1171,33 грн. Вказану заборгованість необхідно погасити до 01 червня 2020 року, у випадку невиконання вказаної вимоги, з 01 червня 2020 року буде припинено надання послуг з централізованого водопостачання та обмежено надання послуг з водовідведення (а.с.12).   
Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що 16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звертався до керівника ВСП Коростенського територіального управління із заявою щодо надання роз`яснень про заборгованість за водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с.18).
За результатами даної заяви листом від 04 листопада 2020 року за №19/2146 ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку з невиконанням ним договірних зобов`язань за отримані послуги утворилася заборгованість, загальна сума якої склала 1119,96 грн. Зокрема, було зазначено, що позивач згідно п.5 Договору зобов`язаний був сплатити кошти за отримані послуги з водопостачання за грудень 2019 року та січень 2020 року по старому тарифу до 10 лютого 2020 року, а у подальшому проводити оплату за новим тарифом – 25,64 грн. Однак, за вищевказаний період було проведено оплату 17 березня 2020 року за 50 м2 води. За порушення договірних термінів оплати коштів за отримані послуги з водопостачання, позивачу за грудень 2019 року, січень та лютий 2020 року були нараховані кошти згідно нового тарифу. Окрім того вказано, що оголошення про зміну діючого тарифу на централізоване водопостачання та водовідведення було розміщено у газеті «Іскоростень» №7 (987) від 15 лютого 2020 року (а.с. 19-21).
26 лютого 2021 року начальником ВСП «Коростенське територіальне управління» філії «БМЕС» АТ «Укрзалізниця» Капітулі О.М. за №19/365 надіслано попередження про відключення від централізованого водопостачання. Зазначено, що заборгованість за надані послуги з водопостачання станом на 26 лютого 2021 року складає 756,36 грн, яку необхідно сплатити до 20 березня 2021 року. В іншому випадку вказана заборгованість буде стягнута в примусовому порядку (а.с.27).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, який є споживачем послуг відповідача, показники лічильника своєчасно не надавав, оплату за отримані послуги проводив нерегулярно, тому відповідач не міг визначити, в який саме період відбулось споживання води, у зв`язку з чим оплата за отримані послуги з водопостачання та водовідведення нарахована позивачу правомірно за тарифами, які діяли на час оплати. З огляду на відмову у задоволенні вимоги про визнання протиправними дій відповідача, суд також відмовив у задоволенні похідної вимоги позову про відшкодування моральної шкоди. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки, вирішуючи спір, суд правильно встановив характер правовідносин між сторонами та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно з`ясував обставини справи, дослідив надані сторонами докази та надав їм належну оцінку.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що нарахування заборгованості за послуги з водопостачання за грудень 2019 року та січень 2020 року по тарифу, який діяв з 05.02.2020 року є неправомірним, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивачем не виконувались вимоги чинного законодавства та укладеного ним договору щодо своєчасної передачі показників лічильника, у зв`язку з чим встановити, в який саме період відбулось споживання води є неможливим, а тому оплата за отримані послуги з водопостачання та водовідведення нарахована позивачу на час сплати ним таких послуг за встановленими тарифами.
Посилання позивача на ту обставину, що у Договорі про надання послуг з водопостачання від 16.05.2014 не вказано, в який спосіб він мав передавати показники лічильника, є також безпідставними та такими, що на правильність висновків не впливають, оскільки, підписавши договір, останній зобов`язався щомісячно знімати показання лічильника та оплачувати надані послуги за цими показниками і встановленими тарифами, у зв`язку з чим зобов`язаний був з`ясувати у надавача послуг і спосіб передачі показань лічильника. 
Окрім того, за змістом п. 16 Правил у разі недопущення споживачем або його представником виконавця або визначеної власником (співвласниками) особи, що здійснює розподіл обсягів послуг, до відповідного вузла обліку для зняття показань або ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцеві показань відповідного вузла обліку, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем відповідної послуги за попередні 12 місяців (якщо попередніх місяців нараховується менш як 12, за фактичний час споживання послуги, але не менш як 15 діб).
У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем або його представником виконавця або визначеної власником (співвласниками) особи, що здійснює розподіл обсягів послуг, до вузла обліку для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопущення виконавець зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.
Після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець або визначена власником (співвласниками) особа, що здійснює розподіл обсягів послуг, зобов`язані провести перерахунок із споживачем, а вузлів розподільного обліку - з усіма споживачами будівлі.
Разом з тим, посилання позивача на п.16 постанови КМУ від 05.07.2019 №690 не заслуговують на увагу, оскільки заявлений позивачем період не перевищує три місяці та розрахований відповідно до показників лічильника, а не за середньодобовим споживанням.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність ухваленого рішення не впливають.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2021 року  - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий          Судді

 Повний текст постанови складений 24 вересня 2021 року.