Справа № 308/10513/20

Закарпатський апеляційний суд
       
  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 

І м е н е м У к р а ї н и

03.02.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Піци М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2020,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 10.12.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,4 грн судового збору.

В оскарженій постанові судді від 10.12.2020 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

18.09.2020, о 00 год. 35 хв., в с. Оріховиця Ужгородського району, по вул. Головній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110307», н.з.  НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену вище постанову судді від 10.12.2020 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вказує, що суд проігнорував положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» і не дав їм оцінки у постанові від 10.12.2020, незаконно притягнувши його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом порушені його права, зокрема, на реалізацію права на захист у суді. Він через захисника надав довідку АЗПСМ Ужгородського районного ЦПМСД № 291 від 09.12.2020 про те, що хворіє на гострий тонзиліт і просив (через захисника) відкласти судове засідання, оскільки хотів надати пояснення особисто. Однак, суддя відмовив в проханні, в порушення ст.268 КУпАП.

В порушення вимог ст.256 КУпАП йому не було роз`яснено права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, про що мала бути зроблена відмітка у протоколі.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. Так, у своїх письмових поясненнях свідки вказують, що вони були присутні при застосуванні приладу «Драгер» і результат був позитивний. Але така ознака сп`яніння серед переліку, зазначеному у протоколі, відсутня. Цей факт ставить під сумнів пояснення цих свідків, у зв`язку з чим їх не можна вважати достатнім і достовірним доказом. Пояснення свідків складені ними не власноручно, а на бланках та одним почерком, з практично однаковим текстом.

Заслухавши доводи захисника Піци М.М. – просив розглянути дану справу без участі підзахисного ОСОБА_1 , який про це не заперечує, а також – задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суддя першої інстанції, як вбачається з оскарженої його постанови від 10.12.2020, дотримав усі вимоги Закону, зокрема ст.280 КУпАП, правильно з`ясувавши, що ОСОБА_1 вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, винність даної особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали даної справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді зібраних у справі доказах, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 087506 від 18.09.2020, результатами тестування на приладі «Драгер» від 18.09.2020 – 1,87 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 18.09.2020 (а.с. 1-6).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (далі – Закон № 2617-VIII), який набрав чинності 01.07.2020, встановлено кримінальну відповідальність за вищезазначені діяння на підставі ст.286-1 КК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 № 720-IX, який набрав чинності 03.07.2020, вищевказана відповідальність декриміналізована з одночасно встановленням (поверненням) відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В офіційному Роз`ясненні від 20.07.2020, даному на підставі ст.1 Закону України «Про комітети Верховної Ради України», комітет Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності зазначив, що з 03.07.2020 ст.130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а ст.286-1 КК України виключена.

Отже, на час вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного діяння ст.130 КУпАП була чинною.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення; адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, і є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Інші підстави для скасування чи зміни оскарженого у даній справі судового рішення під час перевірки справи в апеляційному суді не виявлені.

Тому оскаржувана постанова судді від 10.12.2020 як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга – без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесену щодо нього постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2020 про визнання його винуватим та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя