ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 391/215/21 (2-а/391/6/21)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 15.06.2021 року в адміністративній справі №391/215/21 (2-а/391/6/21) (суддя у 1 інстанції Мумига І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Солонченка Антона Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Солонченка Антона Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в якому просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення серії БАА № 894123 від 27.04.2021 року за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.126 КУпАП.
Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови.
Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 15.06.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАА № 894123 від 27 квітня 2021 року, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову. 
Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду у суді апеляційної інстанції, 27 квітня 2021 інспектором сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Солонченком А.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №894123, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1, ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. 
У вказаній постанові зазначено, що 27.04.2021 року о 13 год. 20 хв. в селищі Компаніївка позивача керував мопедом без мотошолома та без поліса обов`язкового страхування власників наземних т/з без відповідної категорії на право керування даним т/з, не зареєстрованим у відповідному законом порядку, чим порушив п. 2.1 (а, ґ), 2.3 (г), чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 121, ч.1 ст.126 та ч.2 ст.126 КУпАП.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Серед вимог ч.1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 ПДР Україи, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Підпунктами 2.1 а, ґ ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі : посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до частини першої статті 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
На підтвердження вини позивача в матеріалах справи відсутня достатня доказова база щодо вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, фото або відео матеріалів, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення адміністративного позову.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 15.06.2021 року в адміністративній справі №391/215/21 (2-а/391/6/21) - залишити без задоволення.
Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 15.06.2021 року в адміністративній справі №391/215/21 (2-а/391/6/21) - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.    

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва