П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/4092/20	

Головуючий І інстанції Свида Л.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення - 21.07.2020р.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -
В С Т А Н О В И В:
15.05.2020р. ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення №UA500130/2020/000039/1 про коригування митної вартості товарів, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00093.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач протиправно, незважаючи на наявність усіх документів передбачених ст.53 Митного кодексу України, прийняв оскаржувані рішення. У той же час, позивач зазначив про те, що обставини, на які вказує Одеська митниця Держмитслужби в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, жодним чином не спростовують митної вартості, яка зазначена у поданій митній декларації, і не є підставою для здійснення коригування митної вартості.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року (ухваленим в порядку письмового провадження) адміністративний позов ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000039/1. Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби від 30.03.2020р. №UA500130/2020/00093. Стягнуто з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 4204 грн.
Представник відповідача надав до суду 1-ї інстанції письмовий відзив, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач 07.09.2020р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.07.2020р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
10.09.2020р. матеріали даної справи, разом із апеляційною скаргою, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду. 
Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2020р. вказану вище апеляційну скаргу залишено без руху. 
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою митного органу та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
03.12.2020р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому представник позивача заперечував щодо її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Згідно з п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи. 
Відповідно до дистриб`юторського контракту від 01.01.2019р., сторонами Контракту є «Ciner Ic ve Dis Ticared Anonim Sikreti», Turkey (постачальник) та «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Buigaria) (дистриб`ютор). 
За умовами п.1.1 вказаного вище Контракту, «постачальник» призначає «дистриб`ютора», як свого ексклюзивного дистриб`ютора з продажу та просування (у відповідних випадках) продуктах, перелічених у додатку А-1 лише на територіях, визначених у додатку А-2 і дистриб`ютор приймає таке призначення в кожному випадку відповідно до умов цього договору та лише на час дії контракту. 
Згідно з додатком А-1 до дистриб`юторського контракту від 01.01.2019р., відповідним товаром (продуктами) вказано: 
1) SODA ASH DENSE of Eti Soda Uretim Pazarlama Nakliyat ve Elektrik Uretim Sanayi ve Ticaret A.S. or KAZAN SODA ELEKTRIK URETIM A.S. 
2) SODIUM BICARBONATE of Eti Soda Uretim Pazarlama Nakliyat ve Elektrik Uretim Sanayi ve Ticared A.S. or KAZAN SODA ELEKTRIK URETIM A.S. 
23.03.2020р. між позивачем (покупець) та Компанією « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Болгарія) (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №23032020, за умовами п.1.1-1.4 якого, «продавець» зобов`язується продати товар, а «покупець» оплатити та прийняти у власність товар: бікарбонат натрію, карбонат натрію (сода кальцинована, щільна або в порошку). Кількість товару вказана в додатках до даного Контракту. Додатки є невід`ємною частиною даного контракту. Специфікація товару та якість товару вказана в Додатку 1 до даного контракту. 
Виробником товару є: 
1) ETI SODA, Uretim Pazarlama Nakliyat ve Elektrik Uretim Sanayi ve Ticaret A.S. Yesilagac Quarter. Guragac Kumeevler Trona Tesisleri №47/A 06730 Beypazari-Ankara-Turkey; 
2) ОСОБА_1 , Mьlk Kьme Evleri 1. ІНФОРМАЦІЯ_2 -Ankara-Turkey.
Так, пунктами 2.1-2.3,4.1 Контракту від 23.03.2020р. №23032020 передбачено, що ціна товару вказана в додатках до даного Контракту. Ціна товару містить: вартість товару, вартість упаковки, маркування, збереження товару, оформлення всіх необхідних товаросупровідних документів, завантаження на борт транспортного засобу, вартість митних процедур в країні продавця, вартість доставки та страхування в залежності від умов поставки, зазначених в кожному додатку.
Загальна вартість контракту складає сумарну вартість товару зазначеного в додатках до даного контракту.
Товар поставляється на умовах згідно з Інкотермс 2010 та в терміни, як це вказано в додатках до даного контракту.
Згідно з Додатком №2 специфікації до Контракту від 23.03.2020р. №23032020, умови поставки товару CIF/CFR Південний.
Відповідно до умов вказаного Контракту, на митну території України поставлений товар: сода кальцинована, щільна, хімічна назва-безводний карбонат натрію, у вигляді гранул, вага брутто 253040 кг, вага нетто 250000 кг, ціна товару 56500 USD;
30.03.2020р. з метою митного оформлення поставленої продукції, декларантом до Одеської митниці Держмитслужби подана митна декларація №UA500130/2020/210986, в якій митна вартість визначена за «основним» методом, т.б. за ціною контракту від 23.03.2020р. №23032020, та до цієї м/декларації додано документи, які підтверджують вартість товару, серед іншого, зовнішньоекономічний контракт від 23.03.2020р. №23032020, сертифікат якості від 23.03.2020р. №СD02020000000902, пакувальний лист від 23.03.2020р. №СD02020000000902, рахунок-фактуру (інвойс) від 23.03.2020р. №СD02020000000902, коносамент від 26.03.2020р. №20041003065, навантажуваний документ наряд від 30.03.2020р. №15462YUZ, декларацію про походження товару від 23.03.2020р. №СD02020000000902, договір страхування від 27.03.2020р. №68188-202, доповнення до зовнішньоекономічного Контракту від 23.03.2020р. №23032020 додаток №2 від 23.03.2020р., договір на ТЕО від 20.11.2017р. №20/11-2017, договір про надання послуг митного брокера від 23.03.2018р. №188, копію митної декларації країни відправлення від 23.03.2020р. №20410300ЕХ030854.
На запит відповідача, повідомленням від 11.04.2020р. за №11/04 позивачем надано пояснення стосовно відомостей про ціну, яка була фактично сплачена за товар, та додаткові документи, які підтверджують митну вартість товару.
При розгляді документів та пояснень, які були додатково надані, митним органом встановлено, що декларантом всі наявні розбіжності не усунені та не подані всі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.53 МК України.
Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митною декларацією документи містили розбіжності, Одеською митницею Держмитслужби 31.03.2020р. складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2020/00093 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2020/000039/1 за другорядним методом визначення митної вартості щодо ідентичних товарів.
Не погоджуючись із зазначеними діями та рішенням Чорноморської митниці Держмитслужби, позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача. 
Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, вважається вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом ст.50,51 МК України, відомості про митну вартість використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною 2 ст.52 МК України закріплено обов`язок декларанта який заявляє митну вартість товару, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які,   у свою чергу, повинні базуватися на об`єктивних та документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у ч.2 цієї статті, серед яких:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч.5 та 6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
При цьому, за змістом ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
З урахуванням наведених правових норм законодавства, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою законодавство пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом виключно тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 МК України (ч.3 ст.54 цього Кодексу).
У відповідності до ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у т.ч. невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 
4) надходження до органу доходів та зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зі змісту вищевказаної норми вбачається, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Згідно зі ст.55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.
У силу вимог ст.57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи та вже зазначалося вище, на виконання вимог МК України, ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» подано такі документи: сертифікат якості від 23.03.2020р. №CD02020000000902; пакувальний лист від 23.03.2020р. №CD02020000000902; рахунок-фактуру від 23.03.2020р. №CD02020000000902; коносамент від 26.03.2020р. №20041003065; навантажувальний документ - наряд від 30.03.2020р. №15462YUZ; декларацію про походження товару від 23.03.2020р. №CD02020000000902; документ, що підтверджує вартість страхування - договір страхування від 27.03.2020р. №68188-202; договір про надання послуг митного брокера від 23.02.2018р. №188; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 23.03.2020р. №23032020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаток №2 від 23.03.2020р.; некласифікований внутрішній договір (контракт) - Договір на ТЕО від 20.11.2017р. №20/11-2017; копію митної декларації країни відправлення від 23.03.2020р. №20410300ЕХ030854; митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів від 30.03.2020р. №UA500130.2020.210986.
Під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів за митною декларацією було встановлено, що надані декларантом документи містять певні розбіжності і не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей стосовно ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Так, у спірному рішенні про коригування митної вартості від 31.03.2020р. №UA500130/2020/000039/1 митним органом зазначені наступні підстави для коригування: 
- у наданих до митного оформлення документах наявна копія декларації країни експорту від 23.03.2020р. №20410300ЕХ030854, в якій відсутні відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) від 23.03.2020р. №23032020 та зазначено відомості про інший рахунок-фактуру (інвойс) №23.03.2020/20243160110886010776689/1, тоді як в ЕМД рахунок-фактура (інвойс) від 23.03.2020р. №СD02020000000902;
- вартість товару наведена у графі 22 декларації країни експорту у розмірі 47000 USD зазначена на умовах поставки FOB DUBAI PORT, що відрізняється від умов поставок наведених у комерційному інвойсі від 23.03.2020р. №СD02020000000902, а саме CFR- Південний (56500 USD). Умови поставки FOB відрізняються від умов CFR, включенням у вартість товару продавцем витрат на поставку товару від борта судна до місця призначення (тобто з перевезенням). У пакувальному листі, наданому до митного оформлення від 23.03.2020р. №СD02020000000902, та в коносаменті від 26.03.2020р. зазначено інший порт навантаження DP World Yarіmca, Turkey, що унеможливлює розрахунок вартості перевезення;
- у комерційному інвойсі від 23.03.2020р №СD02020000000902 не зазначено торгівельну марку, інформація про виробника товару на торгівельну марку відсутня також і в додатку від 23.03.2020р. №2 до контракту від 23.03.2020р. №23032020, згідно з яким визначено ціну товару. 
У той же час, декларантом надано до митного органу контракт, в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, умов поставки, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, дані прас-листа, пакувального листа не суперечать один одному та відповідають даним інвойсу щодо ціни, кількості, умов поставки товару, тощо.
Судова колегія зазначає, що у наданій копії митної декларації дійсно відсутній номер контракту від 23.03.2020р. №23032020, оскільки вантаж поставляється не за прямим контрактом. Так, між виробником (експортером товару) та ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» є компанія «посередник» - «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria), яка, у свою чергу, і виступає безпосереднім «постачальником» поданого до митного оформлення товару. 
У зв`язку із тим, що партія товару продана «виробником» товару «посереднику», який реалізував її в подальшому позивачу, в копії декларації країни експорту від 23.03.2020р. №20410300EX030854 наявні відомості про контракт та рахунок-фактуру (інвойс) між виробником товару CINER IC VE DIS TICARET AS (Турція) та компанією-посередником «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria).
Стосовно ж зазначення вартості товару у графі 22 декларації країни експорту у розмірі 47000        USD на умовах поставки FOB DUBAI PORT, що відрізняється від умов поставок наведених у комерційному інвойсі від 23.03.2020р. №СD02020000000902, а саме CFR- Південний (56500 USD), суд апеляційної інстанції зазначає про те, що вантаж поставляється не за прямим контрактом, а посередником при купівлі товару є компанія «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria). При цьому, позивач купує вантаж у «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria) на умовах CFR- Південний (56500 USD), що вказано у комерційному інвойсі від 23.03.2020р. №СD02020000000902, що передбачає включення до вартості товару усіх витрат, що пов`язані із його доставкою до кінцевого пункту. 
Разом із тим, вартість страхування товару під час його доставки оплачена позивачем окремо та на підтвердження оплати надані відповідні документи. 
Зазначення в декларації країни експортера умов поставки FOB DUBAI PORT не стосуються ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ», оскільки регулюються іншим контрактом між іншими юридичними особами.
Посилання ж Одеської митниці Держмитслужби на відсутність у комерційному інвойсі від 23.03.2020р. №СD02020000000902 торгівельної марки, а також інформації про виробника товару на торгівельну марку і в додатку №2 від 23.03.2020р. до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.03.2020р. №23032020, згідно якого визначено ціну товару, судова колегія також не приймає до уваги, оскільки у вказаному комерційному інвойсі від 23.03.2020р. №СD02020000000902 у графі «Producer» зазначено виробника: «KAZAN SODA ELEKTRIK URETIM A.S».
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у відповідності до п.1 Контракту від 23.03.2020р. №23032020, «продавець» зобов`язується продати товар, а ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» оплатити та прийняти у власність товар: бікарбонат натрію, карбонат натрію (сода кальцинована, щільна або в порошку). Специфікація товару та якість товару вказана в Додатку 1 до даного контракту. Кількість товару вказана в додатках до даного Контракту. 
Додатки є невід`ємною частиною даного Контракту. 
У п.1.4 Контракту від 23.03.2020р. №23032020 зазначені виробники товару, який постачається відповідно до умов контракту, а саме: 
1) ETI SODA, Uretim Pazarlama Nakliyat ve Elektrik Uretim Sanayi ve Ticaret A.S. Yesilagac Quarter. Guragac Kumeevler Trona Tesisleri №47/A 06730 Beypazari-Ankara-Turkey; 
2) ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .
При цьому, наявний у матеріалах справи Додаток №2 від 23.03.2020р. не вносить змін до цього Контракту та несе лише деталізацію характеристик товару (числових) та не може передбачати будь-який інший вид товару, ніж ті, що узгоджені сторонами у п.п.1.1 та 1.4 Контракту.
З приводу ненадання декларантом перекладу документів, які підтверджують митну вартість товару та подаються разом з митною декларацією, колегія суддів зазначає наступне.
За правилами ст.254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що вимагати переклад українською мовою документів, наданих декларантом разом з митною декларацією, митний орган може лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.
Разом із цим, відповідачем ані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості,       ані в апеляційній скарзі не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу     та переліку відповідних документів, пов`язаних з перевіркою та/або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації.
Що ж стосується обраного митним органом другорядного методу визначення митної вартості, то колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.
Так, матеріалами справи підтверджується, що зазначену в оскаржуваному рішенні відкориговану митну вартість було визначено відповідачем за другорядним методом, т.б. за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів на підставі наявної в митного органу інформації, яка міститься в митних деклараціях від 30.03.2020р. №UA100530/2020/17415, від 27.03.2020р. №UA100530/2020/17327, від 20.03.2020р. №UA100530/2020/16548, від 02.03.2020р. №UA100530/2020/12551.
Згідно з ч.ч.1-4 ст.60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.ст.58 і 59цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
Верховний Суд у постанові від 29.09.2020р. у справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та вмотивованим у контексті норм п.п.2,4 ч.2 ст.55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.
Застосовуючи другорядний метод визначення митної вартості (за ціною договору щодо аналогічних товарів), відповідач використовував митні декларації від 30.03.2020р. №UA100530/2020/17415, від 27.03.2020р. №UA100530/2020/17327, від 20.03.2020р. №UA100530/2020/16548 та від 02.03.2020р. №UA100530/2020/12551, при цьому, як зазначалось вище, обмежився лише посиланням на їх номер та дату, які були взяті за основу для коригування митної вартості оцінюваного товару, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано.
Зазначене, у свою чергу, свідчить про відсутність належних і достатніх підстав для коригування митної вартості імпортованого ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» товару та протиправність прийнятих митних органом рішень.
Інші наведені апелянтом доводи не спростовують висновків суду 1-ї інстанції та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.
Слід також зазначити, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж  Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень,        дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності  свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано апелянтом при розгляді справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.
З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року - без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 21.07.2021р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                                           Ю.В. Осіпов 

Судді:                                                                                                          І.П. Косцова  

                                                                                                                   В.О. Скрипченко