П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/2936/20	
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар - П`ятіна В.В.,

за участю представника третьої особи - Дубовського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року по справі № 400/2936/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Адмирал Агро", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до Державної архітектурної будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Піві Прогресівка-Альфа" про скасування дозволу на виконання будівельних робіт, –

                                         ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Адмирал Агро", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звернулись з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просили скасувати дозвіл на виконання будівельних робіт “Нове будівництво комплексу будівель та споруд: фотогальванічна електростанція “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” на території Ташинської сільської ради (за  межами населених пунктів) Березанського району Миколаївської області МК 112192561805, виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцію України ТОВ “Піві Прогресівка-Альфа”.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що Державної архітектурної будівельної інспекції України видаючи третій особі – Товариству з обмеженою відповідальністю “Піві  Прогресівка-Альфа”, дозвіл МК 112192561805 діяв  всупереч ст.19 Конституції України, оскільки такий дозвіл видано з порушенням норм матеріального права, що призвело до порушення конституційних прав позивачів. Зокрема, позивачі вважають, що відповідач  видав оскаржуваний дозвіл за відсутності документів і за наявності підстав для  відмови у видачі дозволу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 ч.4 ст.37 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”. Представник позивачів зазначив, що  згідно даних  Публічної кадастрової  карти України, земельна ділянка з кадастровим номером 482098500010:000:0090, на території якої здійснюватиметься будівництво відповідно до оскаржуваного наказу, належить до прибережних захисних смуг вздовж морів, морських заток, лиманів та на островах у внутрішніх морських водах. Зокрема, відповідач всупереч ч.3 ст.37 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” видав третій особі дозвіл без  результатів оцінки впливу на довкілля у відповідності до вимог підпункту 11 ч.3 ст.3 Закону України “Про оцінку впливу на довкілля”. Позивачі вважають, що внаслідок видачі третій особі оскаржуваного дозволу, порушено їх конституційне право як жителів, що постійно проживають на території Ташинської сільської ради та ведуть господарську діяльність в сфері сільського господарства, екологічне право та законне право на збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, гарантоване ст.54 Конституції України.
Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області проти задоволення позову заперечувало, надало до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначило, що замовником будівництва, відповідно до ст.37 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”  до Державної архітектурної будівельної інспекції України (відповідача-1) подано заяву  про видачу дозволу на виконання будівельних робіт разом із додатками відповідно до вимог чинного законодавства України, на що третій особі – ТОВ  “Піві Прогресівка-Альфа” видано оскаржуваний позивачами дозвіл від 13.09.2019. У відношенні до Закону України “Про оцінку впливу на навколишнє середовище”, надано позитивний експертний звіт щодо розгляду проектної документації за проектом “Нове будівництво комплексу будівель та споруд: фотогальванічна електростанція “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” на території Ташинської сільської ради (за межам населених пунктів) Березанського району Миколаївської області” від 16.08.2019№ 01-016-19/П. Експертизою підтверджено, що проектною організацією розрахований та погоджений  клас наслідків об`єкта та встановлена відповідність проекту вимогам містобудівного законодавства, в тому числі і в частині оцінки впливу на навколишнє середовище. Крім того, вказаною експертизою  визначено, що в проекті  розроблено розділ оцінка впливу на навколишнє середовище, відповідно до якого будівництво  та експлуатація об`єкта не викличе негативного впливу на навколишнє середовище. Позивачами в позові  не наведено будь-яких доводів щодо порушення відповідачем-1 їх прав та законних інтересів під час видачі  дозволу на виконання будівельних робіт. Видача такого дозволу не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов`язків у позивачів, а тому не може порушувати їх права та інтереси. Посадові особи відповідача-1 під час видачі оскаржуваного дозволу діяли  на підставі, в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України.
Третя особа - ТОВ  “Піві Прогресівка-Альфа” надала до суду першої інстанції пояснення на позовну заяву, в яких вказала про те, що не погоджується з доводами позивачів викладеними  в позовній заяві, тому що земельні ділянка з кадастровим номером 482098500010:000:0090 відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, тому в підприємства не  було обов`язку отримувати результати оцінки впливу на довкілля у відповідності до вимог п.11 ч.3 ст.3 Закону України “Про  оцінку впливу на довкілля” та подавати результати оцінки до відповідача-1  для отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Третя особа також зазначила, що позивачами не  заперечується той факт, що   ТОВ  “Піві Прогресівка-Альфа” подало  документи для отримання відповідного дозволу у відповідності до вимог чинного законодавства. Доводи позивачів щодо порушення екологічних прав, на думку третьої особи, є абсолютно абстрактними, оскільки не містять жодного обґрунтування та доказів негативного впливу дозволу на виконання будівельних робіт на довкілля, що могло б створити загрозу для життя і здоров`я позивачів. Тобто, такі доводи позивачів взагалі не підтверджують втручання в їхні екологічні права або настання реальної шкоди внаслідок видачі дозволу на виконання будівельних робіт та свідчать виключно про незгоду позивачів з указаним дозволом, що не є тотожним порушенню прав, свобод чи інтересів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 25 лютого 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що земельна ділянка, щодо якої видано дозвіл на виконання будівельних робіт, не відноситься до земель водного фонду, в зв`язку з чим у ТОВ «Піві Прогресівка - Альфа» не було обов`язку отримувати результати оцінки впливу на довкілля у відповідності до вимог п. 11 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» при здійсненні будівництва фотогальванічної станції та подавати результати оцінки впливу на довкілля до ДАБІ України для отримання дозволу на виконання будівельних робіт;
- суд першої інстанції не врахував, що у відомостях про зареєстроване обмеження у використанні земельної ділянки з кадастровим номером 4820985000:10:000:0090 визначено вид обмеження: «Прибережна захисна смуга вздовж морів, морських заток і лиманів та на островах у внутрішніх морських водах»;
- у спорах стосовно прибережних захисних смуг, земель лісогосподарського призначення, інших земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави, держава, втручаючись у право приватних осіб на мирне володіння відповідними земельними ділянками, захищає загальні інтереси у безпечному довкіллі, не погіршенні екологічної ситуації, використанні власності не на шкоду людині та суспільству;
- суд першої інстанції, порушуючи приписи статті 73 КАС України, взяв до уваги неналежний доказ, а саме експертний звіт, виготовлений ТОВ «Консалтингова агенція «Галілео», який містить розділ оцінка впливу на навколишнє середовище, проігнорувавши, що оцінка у даному звіті розроблена не у відповідності з Законом України «Про оцінку впливу на довкілля»;
- видача дозволу на будівельні роботи, що передбачають прокладення кабелів на землях водного фонду, за відсутності оцінки впливу на довкілля є порушенням п. 7 ч. 3 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та свідчить про неправомірність оскаржуваного дозволу;
- суд першої інстанції не застосував норми матеріального права, що підлягли обов`язковому застосуванню, а саме ч. 1 ст. 58, ст. ст. 61, 62 Земельного кодексу України, ст. 4, ч. 5 ст. ст. 88 - 90 Водного кодексу України та неправильно застосував норми ст. ст. 1, 33 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», п. 7 ч. З ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» внаслідок чого дійшов хибного висновку про не віднесення спірної земельної ділянки до земель водного фонду та, як наслідок, не обов`язковість розроблення оцінки вплив на довкілля та правомірність оскаржуваного рішення;
- не обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що  у позивачів відсутні будь - які доводи щодо порушення ДАБІ їх прав та інтересів під час видачі дозволу на виконання будівельних робіт, дозвіл є актом індивідуальної дії, породжує права та обов`язки тільки для визначеного в ньому кола осіб - ТОВ «Піві Прогресівка - Альфа» і не порушує прав позивачів;
- Держава в особі відповідача, видаючи оскаржуваний дозвіл з порушенням національних екологічних норм, не вжила всіх необхідних заходів для забезпечення захисту прав позивачів за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (дата ратифікації: 17.07.1997). Недотримання національних екологічних норм є порушенням статті 8 Конвенції (рішення у справі " Моrenо Gomez v. Spain, пп. 56 та 61)
- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст позову.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що будівництво фотогальванічної електростанції “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером 4820985000:10:000:0090 загальною площею 24,4304 га, яка була передана в оренду на підставі договору оренди від 22.10.2018, що був укладений між ТОВ “ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-АЛЬФА” та Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області (а.с. 164-168, том 1).
Зазначена земельна ділянка передана в оренду для розміщення, будівництва та експлуатації енергогенеруючого об`єкту: електростанції з використанням енергії сонця (п.13 Договору оренди), що узгоджується із цільовим призначенням земельної ділянки - 4.01) для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд б`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (п.14 Договору оренди).
Підставою для передання в оренду земельної ділянки став наказ Головного правління Держгеокадастру у Миколаївській області від 22.10.2018 №7251/0/14-18-СГ" Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду із міною цільового призначення” (а.с. 136, том 1) про що зазначається у договорі оренди.
Відповідно пункту 3 Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва, яких земельна ділянка з кадастровим номером 4820985000:10:000:0090 відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ та організацій.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 4820985000:10:000:0090 відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, у ТОВ “ПІВІ ГІРОГРЕСІВКА-АЛЬФА” не було обов`язку отримувати результати оцінку впливу на довкілля у відповідності до вимог п.11 ч.3 ст.3 Закону України “Про оцінку впливу на довкілля” при здійсненні будівництва фотогальванічної електростанції “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” та подавати результати оцінки впливу на довкілля до ДАБІ України для отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відтак ДАБІ України було зобов`язано видати дозвіл на виконання будівельних робіт, враховуючи відсутність підстав для відмови у видачі такого індивідуально-правового акту відповідно до ч.4 ст.37 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”.
Крім того, суд першої інстанції зауважив, що позивачі не зазначили у чому саме полягає негативний вплив оскаржуваного дозволу на навколишнє середовище та на їх життя і здоров`я, а також яким чином їхні права будуть відновлені в разі скасування оскаржуваного дозволу. Тобто, доводи позивачів щодо порушення їхніх права мають абстрактний характер та не обґрунтовані жодними належними доказами у справі.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” від 17.02.2011 № 3038-VI, Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 “Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт”.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України “Про регулювання містобудівної діяльності” від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).
Загальні засади отримання права на виконання будівельних робіт унормовано статтями 34, 36, 37 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”. Процедура оформлення документів на початок виконання будівельних робіт встановлена Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 “Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт” (далі - Порядок № 466).
Відповідно до пункту 5 Порядку № 466 будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:
1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта (далі - Повідомлення);
2) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" (далі - Дозвіл).
Згідно з частиною 2 статті 34 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” та пункту 6 Порядку № 466 документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.
Відповідно до статті 37 Закону № 3038-VI дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:
1)          копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;
2)          копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи 
органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);
3)          проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;
4)          копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту;
5)          копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;
6)          інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати;
7)          результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом У країни "Про оцінку впливу на довкілля".
Так, згідно пункту 29 Порядку №466, орган державного архітектурно - будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви приймає рішення про надання дозволу або відмову у його видачі.
Під час розгляду заяви орган державного архітектурно-будівельного контролю перевіряє наявність відомостей про:
-          відповідний кваліфікаційний сертифікат відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 554 “Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури” (Офіційний вісник України, 2011 р., № 41, ст. 1668) у реєстрі атестованих осіб;
-          ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.
Статтею 37 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” та пунктом 30 Порядку № 466, встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі дозволу.
Так, частиною 4 статті 37 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” унормовано, що підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є:
1)          неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;
2)          невідповідність поданих документів вимогам законодавства;
3)          виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;
4)          результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".
В судовому засіданні не встановлено та  матеріалами справи не підтверджено, що при видачі дозволу на виконання будівельних робіт “Нове будівництво комплексу будівель та споруд: фотогальванічна електростанція “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” на території Ташинської сільської ради (за  межами населених пунктів) Березанського району Миколаївської області МК 112192561805, існували підстави, визначені частиною 4 статті 37 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, для відмови Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області у видачі вказаного дозволу.
Звертаючись з позовом до суду першої інстанції позивачі вказували на те, що були наявні підстави для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, так як ТОВ “Піві Прогресівка-Альфа” не було подано результатів оцінки впливу на довкілля у відповідності до вимог п.п. 11 ч. 3 ст. 3 Закону України “Про оцінку впливу на довкілля”, оскільки здійснюється діяльність щодо прокладення кабелів на землях водного фонду. 
Вирішуючи вищезазначене спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивачів спростовуються наступними документами:
1)          замовник будівництва - ТОВ “Піві Прогресівка-Альфа” отримано експертний звіт ТОВ “Консалтингова агенція “Галілео” від 16.08.2019 №01-016-19/П щодо розгляду проектної документації по проекту “Нове будівництво комплексу будівель та споруд: фотогальванічна електростанція “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” на території Ташинської сільської ради (за межами населених пунктів) Березанського району Миколаївської області”  (а.с.11-14,т.2);
2)          в томі 11 проектної документації “Оцінка впливу на навколишнє середовище” зазначається, що “планова діяльність не належить до будь-якої категорії видів діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля у відповідності до ст.3 Закону України “Про оцінку впливу на довкілля” (а.с. 15-16, т. 2);
Зазначене підтверджує, що здійснення ТОВ “Піві Прогресівка-Альфа” діяльності щодо будівництва фотогальванічної електростанції не належить до видів діяльності, які підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до ст. 3 Закону України “Про оцінку впливу на довкілля”.
3)          в свою чергу, ч. 4 ст. 26 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” встановлено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що згідно  витягу з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 4820985000:10:000:0090 відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с.17, том 2).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, цільове призначення зазначеної вище земельної ділянки - для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій.
В свою чергу, згідно наявної інформації Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 4820985000:10:000:0090 має обмеження у використанні, а саме - прибережна захисна смуга вздовж морів, морських заток і лиманів та на островах у внутрішніх водах.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в даному випадку обов`язку у товариства здійснювати відповідно до вимог  Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»  оцінку впливу на довкілля при намірі виконання будівельних робіт на спірній земельній ділянці, з огляду на те, що такий обов`язок виникає лише у разі проведення робіт із прокладання кабелю на землях водного фонду.
В свою чергу, згідно вимог чинного законодавства до земель водного фонду належать лише землі, визначені у  статті 4 Водного кодексу України, в тому числі, безпосередньо прибережні захисні смуги.
В даному випадку судом встановлено, що спірна земельна ділянка, площею 24,43004 га відноситься до категорії «Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» і вказана земельна ділянка в цілому не відноситься до земель водного фонду. 
Відповідно до пункту 3 Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва, яких земельна ділянка з кадастровим номером 4820985000:10:000:0090 відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ та організацій.
Згідно зі статтею 29 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Також, відповідно частини 5 статті 12 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень” відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.
Згідно із статтею 20 Закону України “Про державний земельний кадастр” відомості Державного земельного кадастру є офіційними.
Матеріалами справи підтверджено, що при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 4820985000:10:000:0090 ТОВ “ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-АЛЬФА” зверталося за погодженням до Державного агентства водних ресурсів України.
Так, у листі від 24.09.2018 було зазначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 4820985000:10:000:0090 не підлягає погодженню із Державним агентством водних ресурсів України, оскільки земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення (цільове призначення було змінено із земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості, енергетики), (а.с.229, том 1).
Проектна документація “Нове будівництво комплексу будівель та споруд: фотогальванічна електростанція “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” на території Ташинської сільської ради (за межами населених пунктів), Березанського району, Миколаївської області” містить том 11 “Оцінка впливу на навколишнє середовище”, який розроблений з метою визначення доцільності і прийнятності планованої діяльності і обґрунтування екологічних, економічних, технічних, організаційних, санітарних, державно-правових та інших заходів щодо забезпечення безпеки навколишнього середовища.
При цьому, у п.1.1. Том 11 “Оцінка впливу на навколишнє середовище” зазначається, що планова діяльність не належить до будь-якої категорії видів діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля у відповідності до ст.З Закону України “Про оцінку впливу на довкілля” №2059- VIII від 23 травня 2017р.
Проектна документація за проектом Нове будівництво комплексу будівель та споруд: фотогальванічна електростанція “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” на території Ташинської сільської ради (за межами населених пунктів), Березанського району, Миколаївської області” була затверджена Експертним звітом ТОВ “Консалтингова компанія “Галілео” від 16.08.2019 №01-016-19/П.
Відповідно статті 88 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту, у тому числі на землях промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 4820985000:10:000:0090 відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, у ТОВ “ПІВІ ГІРОГРЕСІВКА-АЛЬФА” не було обов`язку отримувати результати оцінку впливу на довкілля у відповідності до вимог п.11 ч.3 ст.3 Закону України “Про оцінку впливу на довкілля” при здійсненні будівництва фотогальванічної електростанції “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” та подавати результати оцінки впливу на довкілля до ДАБІ України для отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
З урахуванням цільового призначення спірної земельної ділянки («Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення») та виду її використання (для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій), доводи позивачів про    належність такої земельної ділянки до земель водного фонду є необґрунтованими.
Щодо доводів позивачів про порушення Держархбудінспекцією їх прав та інтересів під час видачі дозволу на виконання будівельних робіт слід зазначити про таке.
Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач фактично оспорює дозвіл на виконання будівельних робіт, який є правовим актом індивідуальної дії. Такий правовий акт породжує права й обов`язки у першу чергу для тих суб`єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб`єктів), яким його адресовано і стосуються прав саме цих суб`єктів.
Частиною 4  КАС України унормовано, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий на виконання владних управлінських функцій, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Тобто, право па оскарження акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень надається особі, щодо якої воно прийняте або яке безпосередньо стосується її прав, свобод та інтересів.
Враховуючи викладене, та те, що оскільки дозвіл на виконання будівельних робіт, як акт індивідуальної дії може породжувати права та обов`язки лише для ТОВ “ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-АЛЬФА”, відсутні підстави для висновку про порушення прав позивачів.
До того ж, під час розгляду справ судом підтверджено, що документи, які були подані ТОВ “ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-АЛЬФА” для отримання дозволу на виконання будівельних робіт, у тому числі проектна документація на будівництво, яка розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку та інші документи відповідають чинному законодавству.
Отже, у Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області біли відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на виконання будівельних робіт, оскільки планова діяльність щодо будівництва фотогальванічної електростанції “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” не належить до будь-якої категорії видів діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та не підлягають оцінці впливу на довкілля у відповідності до ст.3 Закону України “Про оцінку впливу на довкілля”.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що під час видачі оскаржуваного дозволу на виконання будівельних робіт: “Нове будівництво комплексу будівель та споруд: фотогальванічної електростанції “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” на території Ташинської сільської ради (за межами населених пунктів), Березанського району, Миколаївської області” від 13.09.2019 № МК 112192561805, посадові особи Держархбудінспекції діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
Оцінюючи наведені апелянтом аргументи щодо не дотримання третьою особою вимог Закону України “Про оцінку вплив на навколишнє середовище”, а також безпідставність взяття судом першої інстанції до уваги висновку експертного звіту під час розгляду справи колегія суддів  зазначає про таке.
Так, матеріали справи містять експертний звіт щодо розгляду проектної документації за проектом “Нове будівництво комплексу будівель та споруд: фотогальванічна електростанція " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на території Ташинської сільської ради (за межами населених пунктів), Березанського району, Миколаївської області” від 16.08.2019 №01-016-19/П, виготовлений ТОВ “Консалтингова агенція “ГАЛІЛЕО” (м. Київ). Експертизою підтверджено, розрахований проектного організацією та погоджений із замовником, клас наслідків (відповідальності) об`єкта СС2 та встановлена відповідність проекту вимогам містобудівного законодавства, в тому числі і в частині оцінки впливу на навколишнє середовище.
В експертному звіті зазначено, що документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо доступності осіб з фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення; охорони праці; екології, пожежної безпеки, техногенної безпеки, енергозбереження і може бути затверджена в установленому порядку.
Крім того, у вищезазначеному експертному звіті щодо розгляду проектної документації зазначається, що в проекті розроблено розділ ОВНС (оцінка впливу на навколишнє середовище), відповідно до якого будівництво та експлуатація об`єкта не викличе негативного впливу на навколишнє середовище.
Тобто, за висновком експертизи будівництво та експлуатація об`єкта не викличе негативного впливу на навколишнє середовище.
Колегія суддів акцентує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин;
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, у даному випадку, висновок експертизи наданий стороною в обґрунтування своєї позиції, проведений відповідною експертною установою за клопотанням сторони чи її представника, отже такий висновок досліджений як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці, а тому колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції норм статті 73 КАС України. 
У пункті 31 рішення у справі "Волошин проти України" (№ 15853/08) та пункті 22 рішення у справі "Бацаніна проти Росії" (№ 3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її.
Щодо посилання апелянта на те, що Держава в особі відповідача, видаючи оскаржуваний дозвіл з порушенням національних екологічних норм, не вжила всіх необхідних заходів для забезпечення захисту прав позивачів за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод колегія суддів, погоджуючись із судом першої інстанції зазначає , що доводи апелянта щодо порушення екологічних прав є необґрунтованими, оскільки не містять жодного нормативного обґрунтування та доказів негативного впливу дозволу на виконання будівельних робіт на довкілля, що могло б створити загрозу для життя і здоров`я позивачів як жителів певного населеного пункту.
Так, твердження апелянта не підтверджують втручання в їх екологічні права або настання реальної шкоди внаслідок видачі дозволу на виконання будівельних робіт та свідчать виключно про незгоду позивачів з виданим  дозволом, що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу.
У свою чергу, у апеляційній скарзі не наведеного належного обґрунтовується порушення прав юридичної особи позивача - ТОВ “Адмирал Агро”, яка знаходиться у місті Миколаєві і не є фізичною собою права якої  на безпечне довкілля можуть бути порушені.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 року у № 640/11643/19.
Також,  посилання апелянта  щодо порушення його прав на збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність є безпідставними, оскільки на земельній ділянці на якій здійснюється будівництво електростанції відсутні історичні пам`ятки та інші об`єкти, що становлять культурну цінність. Контраргументів з цього приводу апелянтом до справи не надано.
Крім того, апелянт не зазначають у чому саме полягає негативний вплив оскаржуваного дозволу на навколишнє середовище та на його життя та життя і здоров`я позивачів, а також яким чином їхні права будуть відновлені в разі скасування оскаржуваного дозволу. 
У пункті 58 рішення у справі “Серявін та інші проти України” ЄСПЛ повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Адмирал Агро", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року по справі № 400/2936/20 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
          Дата складення та підписання повного тексту судового рішення – 21 липня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.