Номер провадження: 22-ц/813/7116/21 
Номер справи місцевого суду: 522/18609/19
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,
за участю секретаря – Сіваченко Д.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської національної музичної академії ім. А.В. Нежданової, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ректора Одеської Національної музичної академії ім. А.В. Нежданової Олійника Олександра Леонідовича, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог.
Позивач звернулась до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до Одеської Національної музичної академії ім. А.В. Нежданової, за участю третьої особи ректора Одеської Національної музичної академії ім. А.В. Нежданової ОСОБА_2 , та просить поновити її на посаді декана факультету заочної та магістерської підготовки в Одеській національній музичній академії імені А.В. Нежданової, стягнути з Одеської національної музичній академії імені А.В. Нежданової на її користь компенсацію у розмірі середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Позивач в позовній заяві обґрунтовує свої вимоги тим, що вона, на підставі контракту від 02 червня 2017 року, укладеного між нею та Одеською національною музичною академією імені А.В. Нежданової (далі- Академії) працювала на посаді декана вокально-хорового факультету академії. Вказаний контракт був укладений строком до 01 червня 2022 року. У зв`язку із проведеною в академії реорганізацією факультетів, посаду декана вокально-хорового факультету було ліквідовано. Внаслідок чого, 14 червня 2019 року, її було переведено на посаду декана факультету заочної та магістерської підготовки до проходження конкурсу на зайняття вказаної посади. Наказом ректора академії О.Л. Олійника від 17 жовтня 2019 року за № 140 о/с її було звільнено з підстав того, що вона не пройшла за конкурсним відбором на посаду декана факультету заочної та магістерської підготовки. Також позивач зазначає, що вона до вересня місяця 2019 року мала паралельно ставку доцента кафедри соціального співу та працювала за сумісництвом, з якої була звільнена з підстав прийняття співробітника на постійній підставі. 
Позивач вважає звільнення з посади декана факультету заочної та магістерської підготовки незаконним, оскільки їй не було запропоновано переведення на іншу вакантну посаду в академії, не було надано попередньої згоди профспілкової організації, а строк дії контракту укладеного між нею та відповідачем від 02 червня 2017 року на момент звільнення продовжував діяти.

Позиція відповідача у суді першої інстанції.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає їх необґрунтованими, зазначаючи, що 02 червня 2017 року між Академією та позивачем укладено контракт, у відповідності до якого її було прийнято на роботу декана вокально-хорового факультету. Строк дії вищевказаного контракту був з 02 червня 2017 року до 01 червня 2022 року. На підставі затвердженого від 07 червня 2019 року Міністерством культури України штатного розпису ОНМА ім. А.В. Нежданової та на виконання рішення Вченої ради ОНМА ім. А.В. Неждановї від 26 грудня 2018 року з метою впорядкування структури ОНМА ім. А.В. Нежданової видано наказ від 13 червня 2019 року за № 105, яким було введено в дію новий штатний розпис. Відповідно до нового штатного розпису та згідно п. 4.1. наказу від 13 червня 2019 року за № 105, посада декану вокально-хорового факультету скорочена та введено нову посаду декана заочної та магістерської підготовки. Внаслідок скорочення посади декана вокально-хорового факультету позивача було повідомлено про звільнення 14 червня 2019 року та запропоновано новостворену посаду декана заочної та магістерської підготовки на час до проходження конкурсу на зайняття вказаної посади. Позивачем було прийнято вказану пропозицію та на підставі її заяви наказом ректора ОНМА ім. А.В. Нежданової О.Л. Олійник від 14 червня 2019 року переведено на посаду декана факультету заочної та магістерської підготовки до проходження за конкурсом на вказану посаду, з умовами якого позивач була ознайомлена. 
Також представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено, що посада декана факультету заочної та магістерської підготовки є науково-педагогічною посадою. Відповідно до ст. ст. 35, 36, 43, 55 закону «Про вишу освіту», наказу Міністерства освіти і науки України від 05 жовтня 2015 року за № 1005 «Про затвердження Рекомендацій щодо проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладання з ними трудових договорів (контрактів), статуту ОНМА ім. А.В.Нежданової, Положення Про порядок проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладання з ними трудових договорів (контрактів) у ОНМА ім. А.В.Нежданової, позивач, як керівник підрозділу і науково-педагогічний працівник повинна була пройти конкурс на заміщення посад науково- педагогічних працівників ОНМА ім. А.В. Нежданової на новостворену посаду декану факультету заочної та магістерської підготовки. 
Наказом ректора ОНМА ім. А.В.Нежданової О.Л. Олійник за №134 від 30 серпня 2019 року було оголошено конкурс на заміщення посади науково-педагогічних працівників, а саме декану факультету заочної та магістерської підготовки. Позивач за рішенням конкурсної комісії з проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників ОНМА ім. А. В. Нежданової від 03 жовтня 2019 року буда допущена до участі у конкурсному відборі.
За результатами проведення конкурсу позивач не пройшла за конкурсом на зайняття посади декана факультету заочної та магістерської підготовки, що підтверджується рапортом секретаря Вченої ради ОНМА ім А. В. Нежданової від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_3 та Витягом з протоколу № 3 засідання вченої ради ОНМА ім. А. В. Нежданової від 16 жовтня 2019 року та рішенням Вченої ради ОНМА ім. А. В. Нежданової від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_4 було звільнено за п.2 ст.36 (із закінченням строку дії трудового договору ) КЗпП України 16 жовтня 2019 року як таку, що не пройшла за конкурсом на посаду декана факультету заочної та магістерської підготовки, про що 17 жовтня 2019 року ректором ОНМА ім. А. В. Нежданової Олійник О.Л. видано наказ за № 140 о/с. На підставі викладеного представник відповідача вважає, що дії відповідача щодо звільнення ОСОБА_4 з посади декана факультету заочної та магістерської підготовки відповідають нормам чинного законодавства, а тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Одеської національної музичної академії ім. А.В. Нежданової, за участю третьої особи ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не застосував ст. 49-2 КЗпПУ, оскільки скаржника звільнили з посади декана факультету заочної та магістерської підготовки з порушенням процедури попередження про наступне вивільнення.

Короткий зміст відзиву Одеської національної музичної академії ім. А.В. Нежданової на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу Одеська національна музична академія ім. А.В. Нежданової вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому рішення суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 02 червня 2017 року між позивачем та ОНМА ім. А. В. Нежданової в особі ректора Сокола О.В. укладено контракт (далі – Контракт) згідно якого ОСОБА_4 прийнято на роботу на посаду декана вокально-хорового факультету терміном дії з 02 червня 2017 року по 01 червня 2022 року. Відповідний запис про укладання контракту зроблено в трудовій книжці позивача.
Пунктом 16. Контракту передбачені умови його припинення або розірвання:
а) після закінчення терміну дії;
б) за згодою сторін;
в) з ініціативи роботодавця до закінчення строку дії контракту, у випадках передбачених законодавством ( ст.ст. 40, 41 КЗпП України) та цим контрактом;
г) з ініціативи працівника до закінчення строку дії контракту, у випадках передбачених законодавством ( ст.ст. 40,41 КЗпП України) та цим контрактом.
З метою впорядування структури ОНМА ім. А.В. Нежданової на підставі рішення Вченої ради ОНМА ім. А.В. Нежданової від 26 грудня 2018 року, наказом ректора академії О.Л. Олійник за №105 від 13 червня 2019 року «Про введення в дію нового штатного розпису ОНМА ім. А.В. Нежданової на 2019 рік» відбулася реорганізація, окрім іншого, вокально-хорового факультету та скорочено посаду декана вокально-хорового факультету. Згідно п. 4.2. вищевказаного наказу була введена нова посада декана заочної та магістерської підготовки. 
Наказом ректора академії Олійника О.Л. № 88/ос від 02 липня 2019 року продовжено трудові відносини на умовах строкового трудового договору з 03 липня 2019 року по 31 серпня 2019 року з ОСОБА_4 за сумісництвом на посаді доцента кафедри сольного співу. 
У зв`язку із закінченням строку трудового договору наказом ректора академії ОСОБА_5 № 110 о/с від 30 серпня 2019 року ОСОБА_4 звільнено з посади доцента кафедри сольного співу, яку вона обіймала за сумісництвом. 
Наказом ректора академії ОСОБА_2 № 77 о/с від 14 червня 2019 року, у зв`язку зі скороченням вказаної посади декана вокально-хорового факультету, на підставі особистої заяви позивача від 14 червня 2019 року її переведено на новостворену посаду декана заочної та магістерської роботи з 14 червня 2019 року до проходження за конкурсом, про що створено запис в трудовій книжці позивача.
Позивач зі звільненням її з посади декана вокально-хорового факультету, з підстав скорочення вказаної посади, яку вона обіймала за контрактом від 02 червня 2017 року, та з пропозицією адміністрації про переведення її на новостворену посаду декана заочної та магістерської підготовки до проходження конкурсу, ознайомлена під особистий підпис 14 червня 2019 року. Дії адміністрації про повідомлення її про звільнення 14 червня 2019 року та наказ про переведення її на новостворену посаду позивачем не оскаржувалось, про що свідчить її лист про ознайомлення, який міститься в матеріалах справи від 14 червня 2019 року. 
Наказом ректора академії Олійника О.Л. № 134 від 30 серпня 2019 року оголошено конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ОНМА ім. А.В. Нежданової декана факультету заочної та магістерської підготовки. Умови та термін проведення якого визначені вказаним наказом.
Наказом ректора академії Олійника О.Л. допущено до участі у конкурсному відборі на заміщення посад науково-педагогічних працівників ОНМА ім. А.В. Нежданової ОСОБА_4 на посаду декана факультету заочної та магістерської підготовки. 
За результатами проведення конкурсу позивач не пройшла за конкурсом на заміщення посади декана факультету заочної та магістерської підготовки, що підтверджується рапортом секретаря Вченої ради ОНМА ім А. В. Нежданової від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_3 та Витягом з протоколу № 3 засідання вченої ради ОНМА ім. А. В. Нежданової від 16 жовтня 2019 року. Рішенням Вченої ради ОНМА ім. А. В. Нежданової від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_4 було звільнено за п.2 ст.36 (із закінченням строку дії трудового договору ) КЗпП України 16 жовтня 2019 року як таку, що не пройшла за конкурсом на посаду декана факультету заочної та магістерської підготовки, про що 17 жовтня 2019 року ректором ОНМА ім. А. В. Нежданової ОСОБА_2 видано наказ за № 140 о/с.
Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно з частиною 3 статті 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Відповідно до статті 24 КЗпП України контракт укладається у письмовій формі і підписується роботодавцем та працівником, якого приймають (наймають) на роботу за контрактом.
Питання щодо порядку укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників регулюється, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 № 170 «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору» (далі Постанова КМУ №170).
Так у п.10 Постанови КМУ №170 зазначено, що у контракті передбачаються обсяги пропонованої роботи та вимоги до якості і строків її виконання, строк дії контракту,права, обов`язки та взаємна відповідальність сторін, умови оплати й організації праці, підстави припинення та розірвання контракту, соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання взятих на себе сторонами зобов`язань, з урахуванням специфіки роботи, професійних особливостей та фінансових можливостей підприємства,установи, організації чи роботодавця.
Основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти встановлені Законом України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII (зі змінами, далі – Закон №1556- VII).
Відповідно до ст. 34 Закону №1556- VII безпосереднє управління діяльністю вищого навчального закладу здійснює його керівник (ректор, президент, начальник, директор тощо). Його права, обов`язки та відповідальність визначаються законодавством і статутом вищого навчального закладу. Керівник вищого навчального закладу в межах наданих йому повноважень: видає накази і розпорядження, дає обов`язкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами вищого навчального закладу доручення; призначає на посаду та звільняє з посади працівників, тощо.
Згідно ч. 3 статті 33 Закону № 1556- VII основними структурними підрозділами закладів вищої освіти (крім коледжів, які не здійснюють підготовку бакалаврів) є факультети, кафедри, бібліотека. Структурні підрозділи утворюються рішенням вченої ради закладу вищої освіти у порядку, визначеному цим Законом і статутом закладу вищої освіти (ч.2).
Згідно статті 36 Закону № 1556-VII вчена рада є колегіальним органом управління закладу вищої освіти, який утворюється строком на п`ять років, склад якого затверджується наказом керівника закладу вищої освіти протягом п`яти робочих днів з дня закінчення повноважень попереднього складу вченої ради. Вчена рада закладу вищої освіти в тому числі: ухвалює за поданням керівника закладу вищої освіти рішення про утворення, реорганізацію та ліквідацію структурних підрозділів; обирає за конкурсом таємним голосуванням на посади завідувачів (начальників) кафедр, професорів і доцентів, директора бібліотеки, керівників філій (ч.2). Рішення вченої ради закладу вищої освіти вводяться в дію рішеннями керівника закладу вищої освіти (ч.6).
Судом першої інстанції вірно вказано, що між позивачем та відповідачем виникли трудові відносини шляхом укладення контракту 02 червня 2017 року згідно якого ОСОБА_4 прийнято на роботу на посаду декана вокально-хорового факультету терміном дії з 02 червня 2017 року по 01 червня 2022 року.
У зв`язку з впорядкуванням структури ОНМА ім. А.В. Нежданової на підставі рішення Вченої ради ОНМА ім. А.В. Нежданової від 26 грудня 2018 року, наказом ректора академії О.Л. Олійника за №105 від 13 червня 2019 року «Про введення в дію нового штатного розпису ОНМА ім. А.В. Нежданової на 2019 рік відбулася реорганізація, окрім іншого, вокально-хорового факультету та скорочено посаду декану вокально-хорового факультету, яку замала позивач.
Згідно п. 4.2. вищевказаного наказу була введена нова посада декана заочної та магістерської підготовки.
Наказом ректора академії Олійника О.Л. №77 о/с від 14 червня 2019 року ОСОБА_4 , декана вокально-хорового факультету, у зв`язку зі скороченням вказаної посади, на підставі її особистої заяви від 14 червня 2019 року, переведено на новостворену посаду декана заочної та магістерської роботи з 14 червня 2019 року до проходження за конкурсом, про що створено запис в трудовій книжці позивача.
Частиною 1 ст. 35 ЗУ «Про вищу освіту» встановлено, що керівництво факультетом здійснює декан (начальник), керівництво навчально-науковим інститутом - директор (начальник).
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 35 ЗУ «Про вищу освіту» керівник кафедри повинен мати науковий ступінь та/або вчене (почесне) звання відповідно до профілю кафедри. Керівник кафедри обирається за конкурсом таємним голосуванням вченою радою закладу вищої освіти строком на п`ять років з урахуванням пропозицій трудового колективу факультету (навчально-наукового інституту) та кафедри. Керівник закладу вищої освіти укладає з керівником кафедри контракт.
Наказом ректора академії Олійника О.Л. № 134 від 30 серпня 2019 року оголошено конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ОНМА ім. А.В. Нежданової декана факультету заочної та магістерської підготовки. Умови та термін проведення якого визначені вказаним наказом.
Наказом ректора академії ОСОБА_2 допущено до участі у конкурсному відборі на заміщення посад науково-педагогічних працівників ОНМА ім. А.В. Нежданової ОСОБА_4 на посаду декана факультету заочної та магістерської підготовки. 
Як встановлено у судовому засіданні, дослідженими доказами - позивач зверталась до відповідача із заявою від 14 червня 2019 року про переведення її на посаду декана факультету заочної та магістерської підготовки до проходження за конкурсом. Таким чином, позивач погодилась з тими обставинами, що зайняття даної посади повинно здійснюватися на основі конкурсного відбору та забажала взяти участь в ньому. Проте, оскільки за результатами проведеного конкурсу позивач не пройшла на заміщення посади декана факультету заочної та магістерської підготовки, що підтверджується рапортом секретаря Вченої ради ОНМА ім А. В. Нежданової від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_3 та Витягом з протоколу № 3 засідання вченої ради ОНМА ім. А. В. Нежданової від 16 жовтня 2019 року, рішенням Вченої ради ОНМА ім. А. В. Нежданової від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_4 було звільнено за п.2 ст.36 (із закінченням строку дії трудового договору ) КЗпП України 16 жовтня 2019 року як таку, що не пройшла за конкурсом на посаду декана факультету заочної та магістерської підготовки, про що 17 жовтня 2019 року ректором ОНМА ім. А. В. Нежданової ОСОБА_2 видано наказ за № 140 о/с. Вказаний наказ позивачем не оскаржувався.
Враховуючи викладене, порушень з боку відповідача законодавства та локальних нормативних актів при проведенні конкурсу на заміщення посади декана факультету заочної та магістерської підготовки судом першої інстанції вірно не встановлено. Позивачем ці обставини у судовому засіданні спростовані не були. 
Норми трудового законодавства та спеціальні норми, що регулюють трудові правовідносини у вищих навчальних закладах, передбачають, зокрема, обіймання посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) виключно шляхом проходження працівником конкурсного відбору.
Конституція України визнає, а Кодекс законів про працю України гарантує громадянам України право на працю. Відповідно до цього ст. 22 КЗпП України забороняє будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального чи майнового стану, расової та національної приналежності, статі, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, залежно від характеру занять і місця проживання.
Відповідно до положень ст. 21 КЗпП укладення трудового договору, як і будь-якої іншої двосторонньої угоди, потребує згоди не тільки працівника, а й власника або уповноваженого ним органу.
Отже, обрання на посаду за конкурсом не є обмеженням конституційного права особи на працю.
Згідно з пунктом 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.
Згідно п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Посада, яку займала позивач, а саме декана вокально-хорового факультету, була скорочена, що підтверджується наказом ректора академії Олійник О.Л. за №105 від 13 червня 2019 року « Про введення в дію нового штатного розпису ОНМА ім. А.В. Нежданової на 2019 рік.
Припинення трудового договору через закінчення строку не потребує заяви чи якогось волевиявлення працівника, оскільки свою волю на укладення строкового трудового договору він виявив під час його укладення, а тому погодився на припинення такого договору в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Суд першої інстанції правильно вважав, що оскільки позивача наказом ректора академії О.Л. Олійник № 77 о/с від 14 червня 2019 року, у зв`язку зі скороченням посади декана вокально-хорового факультету, яку вона обіймала, переведено на новостворену посаду декана заочної та магістерської роботи з 14 червня 2019 року до обрання за конкурсом, який відбувся за її участі, то за таких обставин строк дії трудового договору з позивачем закінчився, а отже відповідач мав право припинити трудовий договір з позивачем. Саме тому, твердження позивача про те, що дія контракту укладеного між позивачем та відповідачем від 02 червня 2017 року продовжував свою дію після скорочення посади декана вокально-хорового факультету, яку обіймала позивач, а саме до 01 червня 2022 року є хибними. 
Щодо тверджень позивача про не надання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації щодо звільнення позивача.
Відповідно до абз 1. ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
У судовому засіданні встановлено, та позивачем не оспорювалось те, що позивач не є членом профспілкової організації, а тому посилання позивача на те, що при її звільнені не було надано попередньої згоди профспілкової організації є безпідставним.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Таким чином, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку позивача, та представників сторін, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4 до Одеської Національної музичної академії ім. А.В. Нежданової, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала. 
Щодо доводів апеляційної скарги, то судова колегія зазначає, що позовні вимоги, які заявила позивач, не підпадають під дію статті 49-2 КЗпП України, оскільки останні регулюють питання щодо процедури вивільнення працівників. Спірні правовідносини, які є предметом судового розгляду у вказаному цивільному провадженні (наказ від 17 жовтня 2019 року за № 140 о/с про звільнення з посади декана факультету заочної та магістерської підготовки), регулюються статтями 36, 40 КЗпП України та спеціальним законодавчими актами у сфері освіти. 
Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.
Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 26 липня 2021 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                               А.І. Дришлюк