ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6632/21 Справа № 203/4168/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
при секретарі - Піменовій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2021 року
у справі за  позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради,  ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3  до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 , треті особи:  ОСОБА_1 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова Алла Генрихівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-  

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою  Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення у вищезазначеній цивільній справі.
Ухвалу суду мотивовано тим, що відповідач по суті намагається поновити право на оскарження ухвали про забезпечення позову від 13 листопада 2019 року, оскільки ймовірна несплата коштів на депозитний рахунок суду стане безумовною підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову. 
Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та застосувати до позивача зустрічне забезпечення збитків, у зв`язку із застосуванням забезпечення позову.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що майновий стан позивача є таким, що унеможливлює виконання рішення суду, у справі про стягнення аліментів, де ОСОБА_2 є відповідачем, ним зазначалося, що він не є офіційно працевлаштованим та не має постійного доходу. Накладені ухвалою суду заходи забезпечення позову перешкоджають здійснювати право власності та завдають значних матеріальних збитків.
Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності.
       У серпні 2020 року ОСОБА_3 також звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_1 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутова А.Г., про визнання договору купівлі-продажу недійсним.
       13 листопада 2019 року суд за заявою ОСОБА_2 забезпечив його позов, наклавши арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши будь-кому укладати з третіми особами правочини, спрямовані на її відчуження та/або обтяження, укладати щодо цієї квартири договори купівлі-продажу, міни, дарування, найму, іпотеки (передавати квартиру в користування, управління, оренду, лізинг, у спільну діяльність, до статутного капіталу (майна) іншої юридичної особи або учасника товариства; вселяти мешканців для тимчасового або постійного проживання, проводити перепланування, ремонтні роботи та будь-які інші дії, що можуть призвести до пошкодження оздоблення квартири та майна, яке в ній знаходиться, погіршення її поточного будівельного, інженерного, санітарного та протипожежного стану, зміни її технічних характеристик, руйнації або знищення), а також заборонивши державним реєстраторам, реєстраційним службам, іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо цієї квартири.
       13 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок суду грошових коштів у сумі 288 800,00 грн. Заявлене клопотання було обґрунтоване тим, що ОСОБА_2 має скрутне матеріальне становище, отже в разі залишення його позову без задоволення, не зможе відшкодувати заподіяні збитки, які з часом збільшуються.
       Відповідно до частин 1 – 4, 6 статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
       Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.
       Відтак обов`язок суду вжити заходів із зустрічного забезпечення настає виключно в разі, коли позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що 

знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, або якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
       Незважаючи на існування формальної умови для зустрічного забезпечення (матеріальний стан позивача), суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання про застосування зустрічного забезпечення, враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про застосування зустрічного забезпечення лише за півтора роки після вжиття заходів забезпечення позову, при цьому ухвалу про забезпечення позову не оскаржував.
       Доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_2 відсутній регулярний дохід, належними та допустимими доказами не підтверджені, та не свідчать про доцільність застосування зустрічного забезпечення.
Доводи апеляційної скарги про те, що застосовані заходи забезпечення позову перешкоджають здійснювати право власності та завдають значних матеріальних збитків, зводяться до незгоди з ухвалою суду про забезпечення позову, однак заявник таку ухвалу в апеляційному порядку не оскаржував, не просив суд змінити заходи забезпечення позову або скасувати їх.
       Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2021 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова