ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18975/20                                                    Суддя першої інстанції: Вєкуа Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Губської Л.В., Епель О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ПФ в м. Києві) про:
- визнання протиправним і скасування рішення ГУ ПФ в м. Києві, викладене у листі від 08.07.2020 року №2600-0303-8/92147, про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років;
- зобов`язання ГУ ПФ в м. Києві провести з 12.06.2020 року перерахунок призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) у розмірі 80 % місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 29.05.2020 року №21-1101зп; без обмеження її максимального розміру, з виплатою різниці в пенсії за минулий час, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 13.12.2019 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2021 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним і скасовано рішення ГУ ПФ в м. Києві, викладене у листі від 08.07.2020 року №2600-0303-8/92147, про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років;
- зобов`язано ГУ ПФ в м. Києві провести перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 29.05.2020 року №21-1101зп; без обмеження її максимального розміру, з виплатою різниці в пенсії за минулий час, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 13.12.2019 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що із прийняттям Конституційним Судом України 13.12.2019 року рішення №7-р(ІІ)/2019 відновлено дію положень ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», яка передбачала право на перерахунок пенсії працівників прокуратури, у зв`язку з чим вимоги про перерахунок пенсії на підставі виданої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 довідки з 13.12.2019 року є обґрунтованими. Крім того, суд підкреслив, що обмеження пенсії максимальним розміром може застосовуватися лише до пенсій, що призначені після встановлення відповідних законодавчих обмежень.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Відповідача здійснити Позивачу перерахунок пенсії, виходячи із 80 місячної (чинної) заробітної плати, суд першої інстанції зазначив, що така вимога є передчасною, позаяк спору щодо розміру відсотків на час виникнення спірних правовідносин не існувало, оскільки її перерахунок не здійснений взагалі. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що після 13.12.2019 року нормативні акти про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не приймалися. Крім того, звертає увагу, що перерахунок пенсії проводиться з моменту подання відповідної заяви. Також зауважує, що в силу приписів Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», норми якого є чинними, обмеження максимального розміру пенсії поширюється на Позивача. До того ж наголошує, що оскільки Відповідачем не було проведено перерахунку взагалі, то указана позовна вимога є передчасною.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення. Свою позицію обґрунтовує тим, що, Апелянтом не враховано, що право Позивача на перерахунок пенсії саме з 13.12.2019 року випливає як з рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019, так і із рішення Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20. Звертає увагу, що положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та абз. 5 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII до спірних правовідносин застосовані бути не можуть, оскільки пенсія призначена Позивачу до набрання ними чинності, у той час як соціальні права та гарантії особи звужені бути не можуть. Окремо наголошує, що покладення обов`язку на Відповідача здійснити Позивачу перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром не є передчасною вимогою, адже здійснене з метою ефективного захисту порушених прав особи. Зауважує, що у своїй апеляційній скарзі Відповідач однозначно висловив свою позицію щодо необхідності застосування граничного розміру при перерахунку пенсії, що не може свідчити про передчасність заявлених позовних вимог
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2021 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не є предметом апеляційного оскарження, то судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку його законності та обґрунтованості у межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФ в м. Києві.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 2013 року перебуває на обліку в ГУ ПФ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 80 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок.
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФ в м. Києві із заявою, в якій просила провести перерахунок пенсії згідно довідки від 29.05.2020 року №21-1101зп, виданої Офісом Генерального прокурора, з 26.03.2019 року в розмірі 80% середньомісячної суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничим розміром (а.с. 16-17).
Листом від 08.07.2020 року №2600-0303-8/92147 ГУ ПФ в м. Києві повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для задоволення вимог заяви, оскільки на цей час остання не займає посаду прокурора, передбачену ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 22).
На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 46, 58, 92, 152 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ), ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), а також ряду рішень Конституційного Суду України, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на виникнення у Позивача права на перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром.
З такими висновками суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на таке.
На час призначення Позивачу пенсії у 2013 році особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ.
Частиною 2 указаної статті Закону передбачено, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 13 ст. 50-1 Закону).
Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
14.10.2014 року ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ.
Частина 20 статті 86 Закону №1697-VІІ (у первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первісна редакція ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VІІ та ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
У подальшому, 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:
- частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015 року) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;
- частину двадцяту статті 86 Закону України від 14.10.2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015 року) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України..
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Викладене, з урахуванням рішення Верховного Суду у зразковій справі № 560/2120/20, дає підстави для висновку, що перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії; відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII, як зазначено Верховним Судом у згаданому рішенні, набрала чинності з 13.12.2019 року, а відтак ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019 року. Поширення дванадцяти місячного періоду або будь-якого іншого періоду в цьому випадку є неможливим.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що рішення у зразковій справі №560/2120/20 стосувалося не лише питання перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №1789-ХІІ, а й підстав для такого перерахунку. У вказаному рішенні зазначено, що перерахунок пенсії необхідно проводити на підставі відповідних довідок прокуратур, виданих на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657.
У свою чергу, матеріали справи свідчать, що у справі, рішення в якій є предметом апеляційного перегляду, довідка від 29.05.2020 року №21-1101зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, видана Офісом Генерального прокурора відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 року 6-р/2020 (а.с. 21).
Так, рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 року №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Указане положення Бюджетного кодексу України згідно втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 26.03.2020 року.
Відповідно до абз. 1 ч. 3 та п. 2 ч. 4 ст. 81 Закону №1697-VІІ посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом - прокурора Офісу Генерального прокурора - 1,3.
Отже, підстави для перерахунку пенсії, призначеної, зокрема, на підставі ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, виходячи з розмірів посадових окладів, визначених з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 року №6-р/2020, виникли з 27.03.2020 року, а не з 13.12.2019 року, як помилково зазначив суд першої інстанції. Адже саме з 27.03.2020 року посадові оклади прокурорів обчислюються, виходячи з визначених ст. 81 Закону №1697-VІІ розмірів, а не згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1155 та до цього постанови Уряду України від 30.08.2017 року № 657, і саме на підставі положень Закону №1697-VII, а не указаних постанов Кабінету Міністрів України, Офісом Генерального прокурора було видано довідку.
Посилання Відповідача у листі від 08.07.2020 року №2600-0303-8/92147 на те, що оскільки Позивач не займає посаду прокурора, передбачену ст. 15 Закону №1697-VІІ, а тому підстави для перерахунку пенсії відсутні, колегією суддів оцінюється критично.
Так, матеріали справи свідчать, що довідка від 29.05.2020 року №21-1101зп видана ОСОБА_1 за посадою старшого викладача кафедри. У свою чергу, згідно додатку до наказу Генерального прокурора від 27.12.2012 року №224ш посада старшого викладача кафедри прирівняна до посади старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури (а.с. 26), посада якого згідно Переліку посад працівників прокуратури, що прирівнюються до відповідної групи оплати праці, відповідає посаді прокурора прокуратури (як Генеральної прокуратури, так і Офісу Генерального прокурора) (а.с. 32-35). Крім того, судова колегія звертає увагу, що будь-яких належних і допустимих доказів видачі довідки у непередбачений законодавством спосіб, оскарження її в установленому порядку чи відкликання її як помилкової Відповідачем не надано, а відтак у ГУ ПФ в м. Києві не було правових підстав для відмови у перерахунку Позивачу пенсії на її підставі.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФ в м. Києві, викладеного у листі від 08.07.2020 року №2600-0303-8/92147, про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років. Разом з тим, не врахував особливості зміни в умовах оплати праці працівників органів прокуратури, пов`язаних із прийняттям Конституційним Судом України рішення від 26.03.2020 року №6-р/2020, а відтак помилково зазначив, що перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 29.05.2020 року №21-1101зп з урахуванням раніше проведених виплат, необхідно здійснити з 13.12.2019 року, а не з 27.03.2020 року, як це передбачено положеннями ст. 86 Закону №1697-VІІ та відповідає позиції Верховного Суду у справі №560/2120/20.
У свою чергу, надаючи оцінку правильності рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження її граничного розміру, колегія суддів, з урахуванням доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право Позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно.
Тому, на переконання судової колегії, суд першої інстанції не врахував, що питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідним і повинно вирішуватися після розгляду вимог про наявність відповідного права на перерахунок.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФ в м. Києві за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 відмовив їй у перерахунку пенсії з відсутності факту обіймання нею посади прокурора, перелік яких визначений у ст. 15 Закону №1697-VІІ. Відтак, всупереч висновків суду першої інстанції, спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення Позивача у цій справі до суду не існувало. Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної Позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права ОСОБА_1 у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних, що залишив поза увагою суд першої інстанції щодо обмежень пенсії максимальним розміром.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 14.09.2020 року, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року, у вже згаданій вище зразковій справі №560/2120/20, вказавши, що вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).
Посилання ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу на те, що на відміну від зразкової справи, у справі, рішення в якій є предметом апеляційного перегляду, Відповідач висловив свою позицію щодо відсутності у Позивача права на перерахунок пенсії без обмеження граничним розміром, а тому відповідні вимоги не є передчасними, судова колегія вважає безпідставним, оскільки як й у зразковій справі, так й у цій справі територіальне управління Пенсійного фонду України відмовило особі у перерахунку пенсії взагалі з мотивів відсутності на це правових підстав. 
До того ж колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Оскільки будь-яких доводів щодо відсутності у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії без обмеження граничним розміром ГУ ПФ в м. Києві у листі від 08.07.2020 року наведено, то суд першої інстанції з урахуванням наведених вище мотивів прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині з огляду на передчасність відповідних позовних вимог.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд першої інстанції, правильно вказавши на наявність у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії, невірно визначив дату, з якої такий перерахунок з урахуванням відомостей довідки повинен бути проведений, та дійшов до неправильного висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині обмеження граничного розміру пенсії, оскільки перерахунок пенсії Позивачу на виконання цього судового рішення ще не було проведено. Наведені вище обставини є підставою для зміни судового рішення у відповідній частині.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити у мотивувальній частині та шляхом виключення з резолютивної частини судового рішення формулювання «без обмеження граничного розміру пенсії».
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з ГУ ПФ в м. Києві на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, в сумі 420,40 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог (1/2). 
Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2021 року - змінити у мотивувальній частині та викласти абзац третій його резолютивної частини у наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368) провести з 27 березня 2020 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 29 травня 2020 року №21-1101зп з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.».
Змінити розподіл судових витрат, зазначивши, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) підлягають витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                            Л.В. Губська

                                                                                                    О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 14» липня 2021 року.