УХВАЛА

12 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/21830/19
адміністративне провадження № К/9901/24542/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року у справі №640/21830/19 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:
- визнати неправомірними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не призначення ОСОБА_1 на посаду та звільнення з військової служби;
- визнати протиправним та скасувати наказ голови Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2019 року №945-ос у частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби за підпунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону у запас: полковника ОСОБА_1 (М-251164), який перебував у розпорядженні голови Державної прикордонної служби України (остання займана штатна посада - начальник управління спеціальних операцій Департаменту оперативної діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України), без права носіння військової форми одягу;
- визнати протиправним та скасувати наказ голови Державної прикордонної служби України від 20 вересня 2019 року №690-ос в частині виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_1 (М-251164), який перебував у розпорядженні голови Державної прикордонної служби України (остання займана штатна посада - начальник управління спеціальних операцій Департаменту оперативної діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України);
- поновити полковника ОСОБА_1 (М-251164) на посаді начальника управління спеціальних операцій Департаменту оперативної діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України;
- стягнути з Адміністрації Державної прикордонної служби України на користь полковника ОСОБА_1 (М-250164) середній розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період часу з 10.10.2019 по час фактичного поновлення на посаді.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Голови Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2019 року №945-ос в частині звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас.
Визнано протиправним та скасовано наказ Голови Державної прикордонної служби України від 20 вересня 2019 року №690-ос в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління спеціальних операцій Департаменту оперативної діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Стягнуто з Адміністрації Державної прикордонної служби України (м. Київ, вул. Володимирська, 26, код ЄДРПОУ 00034039) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 11.10.2019 по 03.06.2021 в розмірі 548 215 (п`ятсот сорок вісім тисяч двісті п`ятнадцять) грн. 44 коп.
В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, відповідачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 05 липня 2021 року. 
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про її повернення з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається згідно з підпунктом г пункту 2 частини п`ятої та пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково, та необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Водночас скаржник не наводить обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, натомість висловлює свою незгоду із висновками суду апеляційної інстанції.
Відповідач помилково ототожнює поняття необхідності відступлення від висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах з нерелевантністю їх застосування судом до спірних правовідносин. 
У разі подання касаційної скарги на підставі зазначеного пункту частини четвертої статті 328 КАС України скаржник має належно вмотивувати, як необхідність відступлення, так і обґрунтувати подібність обставин та правових відносин у наведених прикладах.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що заявником не обґрунтовано передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтями   248, 328, 332 КАС України,   Суд
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року у справі №640/21830/19 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу повернути скаржнику. 
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                    О.А. Губська