ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 398/162/21(2-а/398/21/21)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора 3 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції  Юрасова Михайла Валерійовича на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.04.2021 в адміністративній справі №398/162/21(2-а/398/21/21) за позовом   ОСОБА_1  до  Інспектора 3 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Юрасова Михайла Валерійовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції  про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із адміністративним позовом до Інспектора 3 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Юрасова М.В. та УПП в Полтавській області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 25 грудня 2020 року серії «ЕАН» №3595948. 
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 25 грудня 2020 року відповідачем відносно позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої він, цього ж дня о 02 год. 05 хв. по вул. Київській, 1/49, у м. Кременчук Полтавської області, керуючи транспортним засобом ВАЗ 211440, державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.1 «б»   ПДР   України, не пред`явивши реєстраційний документ на транспортний засіб, скоївши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1   ст. 126 КУпАП. Зазначає, що дійсно 25 грудня 2020 року в м. Кременчук його було зупинено поліцейським та на його вимогу повідомити причину зупинки транспортного засобу, поліцейський відповів, що він порушив правила розвороту, але надати докази даного правопорушення відмовився, з огляду на що, вимогу поліцейського щодо пред`явлення реєстраційного документа не можна вважати законною, відповідно до ч. 2   ст. 62 ЗУ «Про національну поліцію». Отримавши необхідну інформацію для складання протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський зазначив, що він може залишити місце зупинки транспортного засобу, не забезпечивши його присутності під час розгляду справи. Усі зазначені обставини він зафіксував на камеру його мобільного телефону. Постанова про адміністративне правопорушення вручена йому не була, а надіслана засобами поштового зв`язку 28 грудня 2020 року та отримана 31 грудня 2020 року.
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.04.2021 позов задоволено частково.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії «ЕАН» №3595948 від 25 грудня 2020 року, винесену інспектором 3 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Юрасовим Михайлом Валерійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1   ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.
Закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1   ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ухвалення рішення з невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, апелянт посилається на те, що під час винесення оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєного правопорушення, обґрунтовано виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Позивач не скористався своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1   ст. 311 КАС України   у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 25 грудня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором 3 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Юрасовим М.В., винесено постанову серії «ЕАН» №3595948.
Так в постанові зазначено,  що  25 грудня 2020 року о 02 год. 21 хв., за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 8, позивач , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 211440», державний номер НОМЕР_1 , не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. п. «б» п. 2.1.   ПДР   України. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1   ст. 126 КУпАП   та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00грн.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1   ст. 126 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1   ст. 126 КУпАП України   керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з підпунктом «п» пункту 2.1   ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.
Відповідно до частини 3   статті 77 КАС України   докази суду надають учасники справи.
Згідно з частинами 1, 2   статті 77 КАС України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Щодо відеозапису долученого відповідачем до відзиву, то колегія суддів вважає за потрібне звернути увагу, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.
Водночас, приписами ч. 3   ст. 283 КУпАП   чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства   статті 73 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Додатково суд вказує на те, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, в порушення ч. 3.   ст. 283 КУпАП   у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не надано інших доказів вчинення правопорушення.
Підсумовуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та, як наслідок, неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Крім того, в постанові від 17 березня 2020 року у справі № 482/83/17 Верховний Суд висловив правову позицію про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Оскільки, апеляційний суд не здобув доказів того, що відбулась така подія, як вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1   статті 126 КУпАП, то постанова від 25 грудня 2020 року серії «ЕАН» №3595948 є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до   статті 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та   такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.   243,   250,   308,   311,   315,   316,   321,   322,   325,   329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Інспектора 3 роти батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції  Юрасова Михайла Валерійовича залишити без задоволення.
Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.04.2021 в адміністративній справі №398/162/21(2-а/398/21/21)  залишити без змін.
Постанова   суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3   ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України   касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 12 серпня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва