ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4561/20  Номер провадження 22-ц/814/1967/21	Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б.,  Кузнєцової О.І.,
секретаря Міщенко Я.О.,
за участі: представників відповідача – адвоката Кондрик Н.Г., Харсун Ю.А.,
розглянувши в  м. Полтаві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення частки спадщини в натурі
за апеляційною скаргою адвоката Чернявського Олексія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 
на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 червня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Андрієць Д.Д. в м. Кременчук із складанням повного тексту рішення 11 червня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:
У липні 2020 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулися до ОСОБА_4 з вказаним позовом. Зазначала, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік – ОСОБА_5 . Спадкоємцями першої черги є вона, її син- ОСОБА_2 та донька від першого шлюбу, ОСОБА_4 .. Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з :
- квартири АДРЕСА_1 , 
- квартири АДРЕСА_2 ,
- нежитлового приміщення площею 51,3 кв.м по АДРЕСА_3 , 
- Ѕ частина квартири АДРЕСА_4 .
13.01.2020 року та 06.02.2020 року cпадкоємці отримали свідоцтва про право на спадщину, частки в якій становлять по 1/3 кожному. На даний час сторони не дійшли згоди на виділення часток спадщини в натурі. 
Позивач просила визнати в натурі за ОСОБА_4 частку у спадковому майні у вигляді квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 39,6 кв.м., загальною площею 65,6 кв.м. та нежитлового приміщення площею 51,3 кв.м. по АДРЕСА_3 . Визначити в натурі за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 частку у спадковому майні у вигляді квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 97,4 кв.м, загальною площею 163,4 кв.м. та квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 46,3 кв.м., загальною площею 80,5 кв.м. 
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 червня 2021 року позов  ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про виділення частки спадщини в натурі залишено без задоволення.
Судові витрати покладено на позивача.
Рішення обґрунтовано тим, що позивачем не було надано суду доказів, які б свідчили про те, що спільне володіння, користування, розпорядження майном, співвласниками якого є позивач і відповідач є неможливим.
Рішення оскаржив адвокат Чернявський О.М. в інтересах ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. 
Вважає, що сторонами було належним чином доведено, що співвласники спірного майна не можуть дійти спільної згоди щодо виділення часток спадщини в натурі.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6  як законний представник  в інтересах неповнолітньої дитини  ОСОБА_2  вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.
Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 .
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно: квартири АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , нежитлового приміщення площею 51,3 кв.м по АДРЕСА_3 , Ѕ частина квартири АДРЕСА_4 .

На вказане майно 13.01.2020 року та 06.02.2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримали свідоцтва про право на спадщину. Частки спадкоємців у спадщині становлять по 1/3. 
Позивач ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 просила визначити їм частку у спадковому майні у вигляді квартири АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_4 , житловою площею 46,3 кв.м., загальною площею 80,5 кв.м., решту майна просила визначити за відповідачем.
Залишаючи без задоволення позов, районний суд своє рішення мотивував тим, що позивачем не було надано суду доказів, які б свідчили про те, що спільне володіння, користування, розпорядження майном, співвласниками якого є позивач і відповідач є неможливим. 
Крім того, районний суд зазначив, що в даній справі припинення права відповідача та малолітнього ОСОБА_2 на нерухоме майно завдасть істотної шкоди їх правам та інтересам.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до положень частини першої статті 1267, частини першої статті 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (частина друга  ст.1278 ЦК України).
Спадщина належить спадкоємцям, які її прийняли, на праві спільної часткової власності ( ч.4 ст.355 ЦК України),а тому при її поділі застосовуються передбачені в  Главі 26 ЦК України  правила, що регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ проводиться у судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців.
Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Згідно із ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Після смерті  ОСОБА_5  відкрилась спадщина на  спірне майно, загальна вартість якого згідно  висновків експерта  становить   4 946 464 грн. (а.с.36-77).
Вартість часток спадкоємців у спадщині становить по 1 648 821 грн., з врахуванням, того що їх частки у спадщині становлять по 1/3. 
З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просила визнати в натурі за нею та сином ОСОБА_2 частку у спадковому майні у вигляді квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_4 . Загальна сума вказаного майна складає 3540200 грн., що на 242 557 грн. більше від вартості визначеної 1/3 частки у спадковому майні.
За ОСОБА_4 позивач просила визначити в натурі частку у спадковому майні у вигляді квартири АДРЕСА_2 та нежитлового приміщення площею 51,3 кв.м. по АДРЕСА_3 . Загальна сума вказаного майна складає 1404 264 грн., що на 242 557 грн. менше від вартості визначеної 1/3 частки у спадковому майні.
Отже, запропонований позивачем спосіб розподілу спадкового майна суттєво впливає на права відповідача, позбавляючи таким чином права на спадкування певного майна та значної його вартості.
У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення. 
Згідно ст. 77  ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Всупереч вимогам вказаних статей, ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували рівність часток співвласників при розподілі спадкового майна.
Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до  ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах,  ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Чернявського Олексія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
  Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.09.2021 р.
Головуючий-суддя                                                                           О. В. Прядкіна
Судді:                                                                                        С. Б. Бутенко
                                                                                    О. Ю.Кузнєцова