15.07.21
22-ц/812/1376/21
Провадження № 22-ц/812/1376/21         Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О. 

                                       
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року                                             м. Миколаїв
                                                                                  справа № 487/2189/21
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
       головуючого Данилової О.О.,
       суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О., 
       
переглянувши в апеляційному порядку без повідомлення сторін у письмовому провадженні цивільну справу за скаргою 
ОСОБА_1 
на рішення державного виконавця
за апеляційною скаргою 
представника ОСОБА_1 -адвоката Головченка Олександра Андрійовича
на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва, постановлену 5 квітня 2021 року суддею Бобровою І.В. в приміщенні цього ж суду (повний текст ухвали складений того ж дня),
У С Т А Н О В И В:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі – відділ ПВР).
Заявник зазначав, що 24 лютого 2021 року державним виконавцем відділу ПВР винесена постанова про прийняття виконавчого провадження для подальшого виконання виконавчого листа виданого 20 липня 2012 року Євпаторійським районним судом про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Правекс-банк» судового збору. Посилаючись на безпідставність вчиненої виконавчої дії, ОСОБА_1 просив відновити матеріали справи №2/0106/1124/1124/12 Євпаторійського районного суду; визнати причини пропуску строку оскарження постанови про прийняття  виконавчого провадження поважними та поновити строк її оскарження; визнати неправомірною дію відділу ПВР, вчинену головним державним виконавцем Кусовим Ю.С. щодо винесення постанови про прийняття виконавчого провадження; зобов`язати відділ ПВР вжити заходів до порушення вимог закону «Про виконавче провадження».
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2021 року скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику у зв`язку з порушення правил підсудності.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого представника, просив скасувати ухвалу та направити справу для подальшого розподілу скарги в Київський апеляційний суд. Апелянт посилався на те, що суд першої інстанції, встановивши, що відповідно до статті 12 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» повинен був її направити до апеляційного суду м. Києва для подальшого визначення ним юрисдикції місцевого загального суду м. Києва.
Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК апеляційна скарга розглядається апеляційним судом без повідомлення та виклику учасників справи.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Повертаючи скаргу на рішення державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що скаргу подано ОСОБА_1 з порушенням правил територіальної підсудності, визначеної частиною 12 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі – Закон), що є підставою для повернення скарги заявникові.
Проте не з усіма висновками суду можна погодитись. 
Так, з матеріалів скарги вбачається, що виконавче провадження №53798138 відкрито головним державним виконавцем відділу ПВР Кусовим Ю.С. на підставі виконавчого листа №2/0106/1124/12 від 20 липня 2012 року, виданого Євпаторійським міським судом (а.с.7).
За правилами статті 448 ЦПК скарги на рішення, дії або бездіяльність виконавця подаються до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Таким судом є Євпаторійський міський суд Автономної Респуліки Крим.
Відповідно до частини 3 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (далі Закон) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.
Статтею 12 Закону передбачено, що у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.
Суди згідно із встановленою цим Законом підсудністю та відповідно до вимог процесуального законодавства здійснюють розгляд справ та вирішують процесуальні питання, які виникають після ухвалення судового рішення.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 помилково звернувся зі скаргою до Заводського районного суду м. Миколаєва, відповідає вимогам статті 448 ЦПК з урахуванням статті 12 Закону.
Разом з тим, повертаючи скаргу заявнику ОСОБА_1 , суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що статті 185,186 ЦПК не передбачають такої підстави для повернення позовної заяви (скарги), як подання позовної заяви (скарги) з порушенням правил підсудності.
Зміст параграфу 3 глави 2 (цивільна юрисдикція) ЦПК свідчить про те, що наслідком порушення правил територіальної підсудності є лише передача справи з одного суду до іншого, що передбачено статтею 31 ЦПК.
За правилом пункту 1 частини 1 цієї норми якщо справи належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає її на розгляд до іншого суду у порядку, передбаченому частиною 3 статті 31 ЦПК.
Отже, дійшовши вірного висновку про непідсудність справи за скаргою ОСОБА_1 Заводському районному суду м. Миколаєва, суд першої інстанції в порушення вимог статті 31 ЦПК помилково повернув скаргу заявникові. 
За таких обстави ухвала суду першої інстанції щодо повернення скарги заявникові підлягає скасуванню, а матеріали скарги – направленню до Київського апеляційного суду (Апеляційного суду м. Києва) для визначення місцевого загального суду, який має розглядати її по суті.
Керуючись статтями 374, 378, 382 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Головченко Олександра Андрійовича задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2021 року скасувати, а матеріали скарги направити до Київського апеляційного суду для визначення територіальної юрисдикції відповідно до статті 12 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                        О.О.Данилова

Судді:                                                В.В.Коломієць 

Н.О.Шаманська

---------------------------------
Повну постанову складено 15 липня 2021 року