Ухвала
 
20 липня 2021 року
м. Київ
справа № 635/11952/14
провадження № 61-11037ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 08 червня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про ухвалення додаткового рішення у справі № 638/11952/14  року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 08 червня                 2021 року заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь                    ТОВ  «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором                  від 07 березня 2007 року № ML-701/344/2007 за період з 07 січня 2014 року по 07 липня 2014 року у сумі 3 504,95 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 17 квітня 2014 року  39 437,97 грн.
У іншій частині заяву залишено без задоволення.
У червні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку               ОСОБА_1 , подала касаційну скаргу (надійшла 03 липня 2021 року), в якій, заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті                389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті                  389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 , не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте                 не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 08 червня 2021 року, залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              І. А. Воробйова