ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/10459/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Шальєвої В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року в адміністративній справі №160/10459/20 (суддя у 1 інстанції Букіна Л.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення й податкової вимоги,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив скасувати вимогу відповідача від 05.08.2020 року № 150401-57/81 та рішення про застосування штрафних санкцій від 15.05.2020 року №000123/04-36-32-02/ НОМЕР_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті не у спосіб передбачений законодавством України. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.05.2020 року № 000123/04-36-32-02/ НОМЕР_1 , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію у сумі 6800 грн. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.08.2020 року №150401-57/81, складену відносно ОСОБА_1 . Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень, 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у зв`язку із порушенням позивачем Закону України “Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольним напоями та тютюновими виробами”, що підтверджується протоколом від 06.04.2019 року №018352, на позивача накладено штраф у розмірі 6800,00грн. відповідно до рішення №000123/04-36-32-02/2097700250 від 15.05.2020 року та в подальшому у зв`язку із несплатою штрафу було винесено спірну податкову вимогу. 
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 06.04.2019 року, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення серії №018352 стосовно продавця магазину, у якому здійснює господарську діяльність позивач.
Відповідно до зазначеного протоколу, продавцем порушено правила торгівлі тютюновими виробами, а саме продано алкогольні вироби особі, якій немає 18 років, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП.
15.05.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі матеріалів правоохоронних органів та згідно з ст.17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” прийнято рішення за №000123/04-36-32-02/ НОМЕР_1 , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкцій (штраф) у сумі 6800 грн.
У рішенні зазначено, що порушення позивачем пункту 2 частини 1 статті 15-3 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” встановлено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 06.04.2019 року №018352.
Крім того, відповідачем також прийнято податкову вимогу 05.08.2020 року №150401-57/81, якою від позивача вимагалося сплатити суму податкового боргу у розмірі 6800 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання роздрібної торгівлі тютюновими виробами є Закон України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років.
Відповідно до ч. 4 ст. 15-3 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.
Згідно ст. 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” за порушення вказаного Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Частиною 2 ст. 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” за порушення вимог статті 15-3 цього ж Закону законодавець передбачив застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень. Таким чином, заборона продажу слабоалкогольних напоїв особам, які не досягли 18-ти років та наділення продавця правом отримувати у покупця документи, які підтверджують його вік, спонукає суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію, а відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж, у зв`язку з цим, забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.
При цьому Закон України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою неповнолітній особі (офіціант, бармен, реалізатор чи інший працівник господарської одиниці), а достатнім є встановлення факту продажу забороненого товару неповнолітньому особою, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання.
Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі Порядок № 790).
За приписами пункту 5 зазначеного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Так, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР, у відповідача мають бути документи, які фіксують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, оскільки застосування вказаних штрафних санкцій можливе лише за умови встановлення та доведення складу правопорушення.
Відповідно до ст. 156 КУпАП, порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - тягне за собою накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.ч. 1 ,2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
У цьому випаду, суд не надає оцінку того, чи є надіслані матеріали правоохоронних органів достатніми для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої статті 156 КУпАП. У межах спірних правовідносин оцінці підлягають оскаржені рішення відповідача у контексті того, чи доводять (встановлюють) такі матеріали вину позивача у інкримінованому вчинку.
Разом з тим, відповідачем не долучено доказів притягнення позивача до відповідальності за ст. 156 КУпАП, а саме: постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, натомість позивачем надано постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення від 25.07.2019 року № 33 за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Так, саме постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є належним доказом вчинення позивачем інкримінованого вчинку, тоді як до прийняття постанови уповноваженим органом у справі про притягнення працівника позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем прийнято оскаржене рішення та лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який не є безумовним доказом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ч.2 ст.156 КУпАП.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року в адміністративній справі №160/10459/20 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 року в адміністративній справі №160/10459/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.     

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва