СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р.                                                         Справа № 922/1875/20  

          Колегія суддів у складі: головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя  Гетьман Р.А. 
при секретарі  Пархоменко О.В.    
за участю:
позивача – не з`явився; 
відповідача – Василенко Г.В.,  ордер серія ДН №001582 від 05.07.2021 року, посвідчення адвоката №4917 від 29.11.2017  року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного   апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Іванюк Миколи Івановича (вх. №2092Х/1-18) 
на рішення   господарського суду Харківської             області від 12.08.2020  року у справі №922/1875/20  ухвалене   в приміщенні господарського суду Харківської             області,   повний текст якого   складено 12.08.2020 року  (суддя  Калініченко Н.В.) 
за позовом Державного підприємства  “Охтирське лісове господарство”, урочище Ківшар
до відповідача Фізичної особи – підприємця Іванюк Миколи Івановича, м. Харків
про  стягнення суми в розмірі 42          278,23 грн.  

ВСТАНОВИЛА:
Рішенням   господарського суду Харківської          області від 12.08.2020  року у справі №922/1875/20 позов задоволено  повністю; стягнуто   з Фізичної особи – підприємця Іванюк М.І.  на користь Державного підприємства “Охтирське лісове господарство”  заборгованість в розмірі 42              278,23 грн. та  судовий збір  в сумі 2    102,00 грн. 
Фізична  особа – підприємець  Іванюк М.І.   з рішенням   суду першої інстанції не погодився   та звернувся     до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу розглянути з повідомленням учасників справи; скасувати рішення    господарського суду Харківської      області від 12.08.2020  року  у справі     та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі;  призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Харківському НДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса; на вирішення експертизи поставити наступні питання: “Чи виконано підпис від імені особи – ОСОБА_1  у договорі купівлі-продажу необробленої деревини №30-П від 14.01.2020 року та у товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?”; витребувати у позивача для проведення експертизи оригінал договору  купівлі-продажу необробленої деревини  №30-П від 14.01.2020 року та оригінали товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу.
Апелянт   в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що  не був повідомлений про розгляд справи, позовну заяву та будь-які ухвали або рішення суду ним отримано не було.  У період розгляду справи та ухвалення рішення Слідчим відділом управління Територіального управління державного бюро розслідувань, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №62019170000001317, що було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 191 КК України, де заявником виступав ОСОБА_1 , щодо неправомірних дій посадових осіб ДП “Охтирське лісове господарство”.  Під час здійснення слідчих дій 16.01.2020 року та 20.01.2020 року щодо закупівлі деревини у ДП “Охтирське лісове господарство”, ОСОБА_1  сплатив власні кошти в розмірі 42           278,23 грн. та 22           850,00 грн.  В подальшому, вказані грошові кошти та деревина, яку мав намір купити ОСОБА_1 були вилучені в якості речового доказу та на них накладений  арешт ухвалою Октябрьського районного суду м. Полтави від 31.01.2020 року у справі №554/410/20.  25.06.2021 року на поштову адресу ОСОБА_1 на його запит надійшла ухвала Октябрьского районного суду м. Полтави від 28.01.2021 року у справі №554/410/20  про скасування арешту на грошові кошти в національній валюті та лісоматеріали хвойних порід (290 стовбурів), вилучених  під час обшуку в ДП “Охтирське лісове господарство” ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 27.01.2020 року, 31.01.2020 року у рамках кримінального провадження №62019170000001317.
До позовної заяви   долучено договір №30-П купівлі-продажу необробленої деревини від 14.01.2020 року нібито укладений між продавцем - ДП “Охтирське лісове господарство” та покупцем ФОП Іванюк М.І. на купівлю 300 кв.м. лісоматеріалів круглі сосна  класу B,  C, D; йому не тільки не відомо про існування такого договору, а й підпис, який вказаний навпроти прізвища апелянта  у договорі, не належить Іванюку М.І. 
Товарно – транспортні накладні при перевезенні деревини  автомобільним транспортом, які  долучені до позовної заяви (від 16.01.2020 року на суму 22           847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу,  від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу), також, не містять підпису Іванюка М.І.
Вказаний підпис у договорі №30-П від 14.01.2020 року та  інших документах викликає обґрунтований сумнів  у апелянта щодо того, що це не він підписував   документи, тому  є підстави стверджувати про підроблення підписів. 
У грудні 2019 року, дійсно, ОСОБА_1 проводив переговори з керівництвом ДП “Охтирське лісове господарство” з метою придбати лісоматеріали круглі сосна, втім з урахуванням того, що певні дії з боку представників позивача стали предметом кримінального правопорушення №62019170000001317, то ані укладення правочину, ані його підписання не відбулось. 
Одночасно апелянт, посилаючись на положення ст. 256 ГПК України, просив поновити строк на подання апеляційної скарги, у  зв`язку з отриманням останнім копії ухвали Октябрьського районного суду м. Полтави від 28.01.2021 року у справі №554/410/20 про скасування арешту, що, на думку апелянта,  є належним доказом правової позиції апелянта в частині стягнення неіснуючого боргу.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2021 року, для розгляду справи  суддею – доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Дучал Н.М. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2021 року,  у зв`язку з відпусткою судді Тихого П.В., на підставі п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи  суддею – доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Дучал Н.М., суддя Ільїн О.В.  
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 року клопотання Фізичної особи – підприємця Іванюк М.І.    про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено   строк на подання апеляційної скарги; відкрито   апеляційне провадження за апеляційною скаргою   Фізичної особи – підприємця Іванюк М.І.   на   рішення     господарського суду Харківської    області від 12.08.2020 року   у справі; позивачу встановлено  строк до 23.06.2021 року на протязі якого він   має     право подати відзив на апеляційну скаргу; призначено  справу     до розгляду на  "26" липня 2021 року; явка сторін  в судове засідання обов`язковою не визнавалась; до  розгляду апеляційної скарги дію    рішення господарського суду Харківської   області від 12.08.2020 року  у справі зупинено; роз`яснено  учасникам справи, що вони мають  право  брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".
22.07.2021 року на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8381), в якому останній просить  в задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, який долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує на те, що  аргументи апелянта щодо його участі у слідчих діях 16.01.2020 року не спростовують факту укладення договору від 14.01.2020 року №30-П; аргументи апелянта відносяться до кримінального провадження №6201917000001317 від 13.12.2019 року, яке було закрито 09.11.2020 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, жодним чином не доводять відсутності заборгованості за договором.
26.07.2021 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів (вх.№8452), в якому останній просить витребувати у Слідчого відділу слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, що розташоване у м. Полтава постанову про закриття кримінального провадження №62019170000001317 від 09.11.2020 року за епізодом ч. 3 ст. 368 КК України для дослідження у судовому засіданні, яке долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує на те, що у  вказаних доказах, на думку апелянта, міститься інформація  щодо обставин   справи, правового статусу грошей (визначення речовим доказом), знаходження товару (деревини) та факт відсутності будь-яких договірних правовідносин між сторонами у справі.
26.07.2021 року на адресу суду від відповідача надійшли уточнення до клопотання про проведення експертизи (вх.№8454), в яких останній просить  призначити судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному експертно – криміналістичному центру МВС України; на вирішення експертизи поставити наступні питання: “Чи виконано підпис від імені особи – Іванюка М.І.  у договорі купівлі-продажу необробленої деревини №30-П від 14.01.2020 року та у товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?”; які долучено до матеріалів справи.
Відмовляючи в судовому засіданні 26.07.2021 року  в задоволенні   клопотання відповідача  про витребування доказів, а саме  постанови  про закриття кримінального провадження №62019170000001317 від 09.11.2020 року, колегія суддів виходила з такого. 
Згідно           ст.81 ГПК  України           учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів.
За змістом  ч.2           ст.81 ГПК  України           у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Втім, звертаючись до суду апеляційної інстанції  з клопотанням про витребування постанови  про закриття кримінального провадження №62019170000001317 від 09.11.2020 року, відповідач не надав суду доказів надіслання на адресу  керівника Територіального управління державного бюро розслідувань, що розташоване у м. Полтава відповідного листування про надання ОСОБА_1 постанови про закриття кримінального провадження №62019170000001317 від 09.11.2020 року.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 року призначено  у справі    судову   почеркознавчу експертизу,  проведення якої доручено  експертам  Харківського науково-дослідного  експертно – криміналістичного    центру МВС України (61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 34); поставлено   на вирішення експертизи                  наступне   питання: “Чи виконано підпис від імені особи – ОСОБА_1  у договорі купівлі-продажу необробленої деревини №30-П від 14.01.2020 року та у товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?”; позивачу – Державному  підприємству   “Охтирське лісове господарство” ухвалено  надати Східному апеляційному господарському суду    оригінал договору  купівлі-продажу необробленої деревини  №30-П від 14.01.2020 року та оригінали товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу; надіслано до Харківського науково-дослідного  експертно – криміналістичного    центру МВС України (61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 34) для проведення в межах строків, визначених п.1.13. Інструкції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України  від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) “Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень” судової почеркознавчої  експертизи,    матеріали справи №922/1875/20 (1 том), з долученими до матеріалів справи, а саме:   вільними зразками підпису ОСОБА_1 , відібраними  в судовому засіданні 26.07.2021 року на 3 аркушах (а.с.150-152); вільними зразками підпису ОСОБА_1 ,  наданими  до відділу документального забезпечення та контролю суду  з клопотанням про долучення доказів (вх.№8462 від 26.07.2021 року), з додатками на 6 аркушах (копією паспорта ОСОБА_1 на 2 аркушах,  копією договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 27.07.2017 року на 1 аркуші,  описом документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії на 1 аркуші, реєстраційною карткою для фізичної особи на 1 аркуші, описом документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії на 1 аркуші)   та вільними зразками підпису ОСОБА_1 на 5 аркушах (а.с.138-149); попереджено   експертів про кримінальну відповідальність      за ст.ст.                      384, 385 КК  України, за дачу завідомо неправдивого висновку чи відмову експертів без поважних причин від виконання покладених на них судом обов`язків; оплату   за проведення експертизи покладено на Фізичну особу – підприємця Іванюка  М.І.; висновок експертизи ухвалено надати Східному апеляційному господарському суду та сторонам; провадження у справі №922/1875/20   на час проведення експертизи зупинено.
26.07.2021 року на адресу суду від представника відповідача – адвоката Василенко Г.В. надійшло клопотання (вх.№8463), в якому остання просить витребувати у позивача для проведення експертизи оригінал договору  купівлі-продажу необробленої деревини  №30-П від 14.01.2020 року та оригінали товарно-транспортних накладних, яке долучено до матеріалів справи.
26.07.2021 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№8462) з   вільними зразками підпису ОСОБА_1 ,   з додатками на 6 аркушах (копією паспорта ОСОБА_1 на 2 аркушах,  копією договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 27.07.2017 року на 1 аркуші,  описом документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії на 1 аркуші, реєстраційною карткою для фізичної особи на 1 аркуші, описом документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії на 1 аркуші)   та вільними зразками підпису ОСОБА_1 на 5 аркушах, яке, разом з додатками  долучено до матеріалів справи. 
28.07.2021 року на адресу суду від представника відповідача – адвоката Василенко Г.В. надійшло клопотання (вх.№8638),  в якому остання просить долучити до матеріалів справи зразки підписів ОСОБА_1 для проведення експертизи, а саме:  копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 31.05.2021 року на 2 аркушах, копію клопотання на адресу керівника Територіального управління державного бюро розслідувань від 15.07.2021 року на 1-му аркуші, копію заяви про зупинення дії  судового рішення на 1 –му аркуші, копію заяви про видачу копії ухвали на адресу Октябрьського районного суду м. Полтави на 1-му аркуші, листи з підписами    на 3-х аркушах. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2021 року,  у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Ільїна О.В., на підставі п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи  суддею – доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І.,  суддя Тихий П.В., суддя Дучал Н.М. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2021 року поновлено  провадження у справі №922/1875/20   по розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 12.08.2020 року у справі №922/1875/20, для вирішення клопотань (вх.№8463), (вх.№8462)  та (вх.№8638). 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2021 року  долучено  до матеріалів справи №922/1875/20 клопотання   представника  відповідача – адвоката Василенко Г.В.  (вх.№8638 від 28.07.2021 року)   про  долучення доказів, з додатками по тексту; провадження у справі №922/1875/20   на час проведення експертизи зупинено; надіслано  до Харківського науково-дослідного  експертно – криміналістичного    центру МВС України (61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 34) для проведення в межах строків, визначених п.1.13. Інструкції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України  від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) “Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень” судової почеркознавчої  експертизи,    матеріали справи №922/1875/20 (1 том), з долученими до матеріалів справи, а саме:   вільними зразками підпису Іванюка М.І., відібраними  в судовому засіданні 26.07.2021 року на 3 аркушах (а.с.150-152); вільними зразками підпису Іванюка М.І.,  наданими  до відділу документального забезпечення та контролю суду  з клопотанням про долучення доказів (вх.№8462 від 26.07.2021 року), з додатками на 6 аркушах (копією паспорта ОСОБА_1 на 2 аркушах,  копією договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 27.07.2017 року на 1 аркуші,  описом документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії на 1 аркуші, реєстраційною карткою для фізичної особи на 1 аркуші, описом документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії на 1 аркуші)   та вільними зразками підпису Іванюка М.І.  на 5 аркушах (а.с.138-149);   клопотанням   представника  відповідача – адвоката Василенко Г.В.  (вх.№8638 від 28.07.2021 року),   про  долучення  до матеріалів справи зразків підписів Іванюка М.І. для проведення експертизи, а саме:  копії  договору про надання правничої (правової) допомоги від 31.05.2021 року на 2 аркушах, копії  клопотання на адресу керівника Територіального управління державного бюро розслідувань від 15.07.2021 року на 1-му аркуші, копії  заяви про зупинення дії  судового рішення на 1 –му аркуші, копії  заяви про видачу копії ухвали на адресу Октябрьського районного суду м. Полтави на 2-х аркушах, листів   з підписом    на 3-х аркушах; ухвалу надіслано сторонам у справі та    Харківському науково-дослідному  експертно – криміналістичному    центру МВС України.
Листом Східного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 року №015919 надіслано до Харківського  науково-дослідному  експертно – криміналістичного    центру МВС України справу №922/1875/20 для проведення почеркознавчої експертизи. 
Згідно Витягу з наказу  Східного апеляційного господарського суду №68-в від 09.08.2021 року, суддя Терещенко О.І.  перебуває у відпустці з 26.08.2021 по 28.08.2021 року включно; згідно  Витягу з наказу  Східного апеляційного господарського суду №75-в від 25.08.2021 року, Терещенко О.І.  відкликано з щорічної відпустки, у  зв`язку з службовою необхідністю на 26.08.2021 року. 
27.08.2021 року на адресу суду від Харківського науково-дослідного  експертно – криміналістичного    центру МВС України надійшло клопотання, разом зі справою №922/1875/20 (вх.№9928), в якому судовий експерт Русов О.Л. просить: уточнити в яких саме рядках знаходяться підписи від імені ОСОБА_1  у товарно – транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93   шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу; надати оригінали:   договору  купівлі-продажу необробленої деревини  №30-П від 14.01.2020 року та оригінали товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу; надати додатково вільні зразки підпису ОСОБА_1  (оригінали) у різноманітних за характером документах (заяви, анкети, довіреності, договори, квитанції, чеки та ін., які б не викликали сумніву щодо до їх справжності та періоду часу їх складення) за різний період часу до 2020 року, у тому числі наближених до січня 2020 року, у кількості не менш ніж 10-15 підписів, яке долучено до матеріалів справи.
Протоколом  повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021 року, у зв`язку з відпусткою судді Дучал Н.М., на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду,  для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя  Тихий П.В.,  суддя Гетьман Р.А. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 року поновлено  провадження у справі №922/1875/20   по розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 12.08.2020 року у справі №922/1875/20 для розгляду  клопотання судового експерта Харківського науково-дослідного  експертно – криміналістичного    центру МВС України Русова О.Л. (вх.№9928) про надання додаткових матеріалів. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 року повідомлено учасників справи, що судове засідання у справі №922/1875/20  відбудеться 22.09.2021 року о 12:00 год.; зобов`язано  позивача – Державне  підприємство   “Охтирське лісове господарство” надати суду апеляційної інстанції в строк до 22.09.2021 року оригінали:   договору  купівлі-продажу необробленої деревини  №30-П від 14.01.2020 року та оригінали товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу; відповідачу – ОСОБА_1  постановлено  уточнити в письмових поясненнях, які надати суду апеляційної інстанції в строк до 22.09.2021 року,  в яких саме рядках знаходяться підписи від імені ОСОБА_1  у товарно – транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93   шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу; відповідачу - ОСОБА_1  постановлено   надати суду апеляційної інстанції в строк до 22.09.2021 року  додатково вільні зразки підпису ОСОБА_1  (оригінали) у різноманітних за характером документах (заяви, анкети, довіреності, договори, квитанції, чеки та ін., які б не викликали сумніву щодо до їх справжності та періоду часу їх складення) за різний період часу до 2020 року, у тому числі наближених до січня 2020 року, у кількості не менш ніж 10-15 підписів; попереджено  позивача - Державне  підприємство   “Охтирське лісове господарство”, що  при зловживанні в подальшому ним  процесуальними правами, до нього  можуть бути застосовано заходи процесуального примусу, передбачені ст. 132 ГПК України; роз`яснено   учасникам справи, що вони мають  право  брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".
09.09.2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі (вх.№10521), в якій останній просить  скасувати оскаржуване  рішення господарського суду першої інстанції  та закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України,  яку долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якої вказує на те, що 09.11.2020 року постановою Слідчого другого відділу СУ ТУ ДБП, розташованого у м. Полтава, кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення; 23.01.2020 року Нерозі В.В. було передано працівниками поліції лісоматеріали хвойних порід в кількості 290 стовбурів на відповідальне зберігання, які він повинен передати до ДП  “Охтирське лісове господарство”, а   ОСОБА_1 були передані грошові купюри в кількості 61 шт. номіналом по 500 грн.; оскільки після звернення позивача з позовом до господарського суду першої інстанції заявлена до стягнення сума у розмірі 42    278,23 грн. не є предметом спору, оскільки повертається продукція позивачу по кримінальному провадженню, то провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.
21.09.2021 року  на електронну  адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання  клопотання про закриття провадження у справі (вх.№10965, вх.№4043),  яку долучено до матеріалів справи.
21.09.2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№10980) про ознайомлення з матеріалами справи,  яке долучено до матеріалів справи та на якому поставлено резолюцію судді-доповідача. 
22.09.2021 року на адресу суду від відповідача надійшли пояснення (вх.№11019), з додатками: договором про надання послуг, квитанціями на 3—х аркушах, актами  приймання-передачі електричної енергії на 2-х аркушах, позовною заявою про стягнення матеріальних збитків на 2-х аркушах, Звітом про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на 1-му аркуша та листом ОСОБА_1  надісланому Апеляційному суду Харківської області на 1-му аркуші,   які, разом з додатками,  долучено до матеріалів справи, в яких останній вказує на те, що підпис ОСОБА_1 у  товарно – транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93   шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, який виконаний не від імені особи, від якої він зазначений, а виконаний іншою особою знаходиться на останньому рядку вказаних ТТН праворуч, навпроти графи: “Деревину одержав: За дорученням від         ______________20____ року №________”.
Розглянувши в судовому засіданні 22.09.2021 року заяву позивача про закриття провадження у справі (вх.№10521 від 09.09.2021 року), колегія суддів дійшла висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на таке.
Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яка  зумовлена  передбаченими законом обставинами, що повністю відкидають можливість судочинства.
Статтею 231 ГПК  України    встановлений перелік підстав закриття провадження у справі.
При цьому, зі змісту вказаної норми слідує, що вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Положеннями п.  2 ч.  1    ст.  231 ГПК  України    визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення; підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Так, позивач в обґрунтування заяви про закриття провадження у справі вказує   на те, що 09.11.2020 року постановою Слідчого другого відділу СУ ТУ ДБП, розташованого у м. Полтава, кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення; 23.01.2020 року Нерозі В.В. було передано працівниками поліції лісоматеріали хвойних порід в кількості 290 стовбурів на відповідальне зберігання, які він повинен передати до ДП  “Охтирське лісове господарство”, а   ОСОБА_1 були передані грошові купюри в кількості 61 шт. номіналом по 500 грн.; оскільки після звернення позивача з позовом до господарського суду першої інстанції заявлена до стягнення сума у розмірі 42    278,23 грн. не є предметом спору, оскільки повертається продукція позивачу по кримінальному провадженню, то провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
За матеріалами справи,  ухвалами  Октябрьського районного суду м. Полтави від 27.01.2020 року та від 31.01.2020 року  у справі №554/410/20 накладено    арешт на лісоматеріали хвойних порід (кругляк) загальною кількістю 290 стовбурів та    грошові кошти, вилучені під час обшуку транспортного засобу «Dodge Caliber», в національній валюті номіналом по 500 гривень в кількості 61 купюра, номіналом по 200 гривень в кількості 50 купюр;   на грошові кошти, вилучені під час обшуку ДП “Охтирське лісове господарство”  в кабінеті директора ДП “Охтирське лісове господарство” у шухляді столу    в сумі 1000 грн., до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвалою  Октябрьського районного суду м. Полтави від 31.01.2020 року у справі №554/410/20 скасовано  арешт, накладений ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 27.01.2020 року та 31.01.2020 року на грошові купюри в національній валюті номіналом по 500 грн. в кількості 61 купюра та номіналом по 200 грн в кількості 50 купюр, вилучені під час обшуку транспортного засобу «Dodge Caliber», грошові кошти у розмірі 1000 грн., вилучені під час обшуку ДП “Охтирське лісове господарство” в кабінеті директора ДП “Охтирське лісове господарство” у шухляді столу, а також лісоматеріали хвойних порід (кругляк) загальною кількістю 290 стовбурів (одиниць) у межах кримінального провадження № 62019170000001317 від 13.12.2019 року та  ухвалено повернути вказане майно власнику.
Таким чином, грошові кошти відносно яких скасовано  арешт, накладений ухвалою  Октябрського районного суду м. Полтави  від 31.01.2020 в національній валюті номіналом по 500 грн. в кількості 61 купюра складають 30500,00 грн.;   в національній валюті номіналом 200 грн в кількості 50 купюр складають 10000,00 грн. та  грошові кошти у розмірі 1000 грн., вилучені під час обшуку ДП “Охтирське лісове господарство” в кабінеті директора ДП “Охтирське лісове господарство” у шухляді столу, тобто, загальна сума становить 41500,00 грн.
Отже, сума у розмірі 41500,00 грн., на яку вказує позивач, є іншою ніж та, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача  у даній справі – 42    278,23 грн.;  доказів отримання власниками вказаного майна, в тому числі  відповідачем суми у розмірі 41    500,00 грн., матеріали справи не містять та позивачем не надано.
Вище вказано,    що 23.01.2020 року Нерозі В.В. було передано працівниками поліції лісоматеріали хвойних порід в кількості 290 стовбурів на відповідальне зберігання, які він повинен передати до ДП  “Охтирське лісове господарство”, втім предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача 42   278,23 грн. заборгованості, а питання щодо  передання  чи не передання  позивачу 290 стовбурів не є предметом доказування у даній справі.
А отже, враховуючи те, що позивачем не підтверджено та не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 77-79 ГПК України на підтвердження викладених у заяві про закриття провадження у справі обставин,  в задоволенні вказаної заяви слід відмовити. 
У судовому засіданні 22.09.2021 року представник відповідача підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та  просила застосувати до позивача    заходи   для запобігання зловживанню ним  процесуальними правами, у зв`язку з невиконанням позивачем ухвал суду апеляційної інстанції щодо надання на вимогу експертної установи   відповідних доказів, а саме: договору  купівлі-продажу необробленої деревини  №30-П від 14.01.2020 року та оригіналів  товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу.
Представник   позивача    в судове засідання  22.09.2021 року не з`явився, на підтвердження направлення копії      ухвали   суду від  01.09.2021 року позивачу       у справі,  додано рекомендоване       повідомлення про вручення поштового     відправлення      ПАТ  "Укрпошта" №6102256287756,    згідно з яким   позивач      отримав    копію  ухвали від 01.09.2021 року – 08.09.2021 року.
          Також, відповідно до ч. 2      ст. 2 Закону України “Про доступ до судових рішень”      усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. 
          Згідно з ч. 1 та 2       ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень"      для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції,  Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. 
          Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1      ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
          Ухвалу   суду   від  01.09.2021 року    було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена  за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.
Крім того, позивач просив розглядати  справи за його відсутності  (заява від 21.09.2021 року   вх.№10965, вх.№4043). 
Розглянувши вимогу  представника відповідача про   застосування  заходів  для запобігання зловживанню процесуальними правами позивачем, дійшла висновку про відмову в її задоволенні. 
За приписами п. 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. 
Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;  подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що запобігання неналежній поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення Європейського суду з прав людини у справі Мусієнко проти України, №26976/06 від 20.01.2011 року).
За змістом ст. 131 ГПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, втім,   якщо певна поведінка дозволена процесуальним законом, то підстави розцінювати її як зловживання правом мають бути доведені та підтвердженні відповідними фактами та доказами.
Колегією суддів   враховано  правові висновки, викладені в  ухвалі   Верховного Суду від 07.08.2019 року  у справі №910/11287/16,  де, зокрема, вказано на те, що заява  позивача про визнання дій зловживанням процесуальними правами не містить достатніх та обґрунтованих доводів та доказів того, що саме дії відповідача або його представників спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, які б могли бути розцінені як зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.
Таким чином,  відповідна  поведінка позивача  має бути доведена  відповідними фактами та доказами,  а таких доказів на даний час  матеріали справи не містять.
За таких обставин, в задоволенні вимоги представника    відповідача  про застосування  заходів  для запобігання зловживанню процесуальними правами позивачем, слід відмовити. 
Відповідно до     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої      Законом України від 17.07.1997 року  №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
          Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини  від 08.11.2005  року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини  від 27.04.2000 року  у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини  від 30.11.2006 року  у справі "Красношапка проти України").
Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених           ст.  42 ГПК  України та    беручи до уваги відсутність клопотань  від учасників справи    щодо відкладення розгляду апеляційної скарги  у зв`язку з карантинними заходами,      колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.          
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника      відповідача,   перевіривши повноту встановлення господарським  судом першої інстанції  неоспорених обставин справи,  колегія суддів встановила наступне.
Матеріали справи містять копію договору  купівлі –продажу необробленої деревини №30-П від 14.01.2020 року,  укладеного  між Державним підприємством “Охтирське лісове господарство” (продавець) та Фізичною особою-підприємцем Іванюк Микола Іванович (покупець),  відповідно до умов  якого  продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти і оплатити наступний товар: лісоматеріали круглі сосна (клас якості “В”, “С” та “D”) в асортименті згідно діючого прасу на лісо-продукцію. Асортимент товару зазначається в товаро - транспортних (видаткових) накладних та рахунках наданих на товар. Поставка здійснюється на умовах само вивозу товару зі складу продавця або з доставкою транспортом продавця за адресою Сумська область, м. Охтирка, вул. Перемоги, 195. (п. 1.1., 3.1 договору).
За змістом п.4.2. договору, орієнтовна вартість договору становить 330    000, 00  грн., сукупна вартість товару зазначена в товаро-транспортних (видаткових) накладних складає загальну суму   договору. 
Згідно п.  5.1. договору, покупець проводить оплату за партії товару у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця в установі банку або готівкою до каси підприємства. 
У розділі  8  сторони погодили, що   договір набуває чинності з моменту його підписання та засвідчення печатками сторін і діє до 31 березня 2020 року. 
Відповідно до товарно-транспортної  (видаткової) накладної  на перевезення деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серія СМА № 626313 від 16.01.2020 року позивачем продано, а відповідачем куплено обумовлений товар на загальну суму 22 847,12 грн.; відповідно до товарно-транспортної  (видаткової) накладної  на перевезення деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серія СМА № 626317 від 22.01.2020 року, позивачем продано, а відповідачем куплено обумовлений товар на загальну суму 10 701,79 грн.; відповідно до  товарно-транспортної  (видаткової) накладної  на перевезення деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серія СМА № 626319 від 22.01.2020 року,   позивачем продано, а відповідачем куплено обумовлений товар на загальну суму 10     429,27 грн.; відповідно до товарно-транспортної  (видаткової) накладної  на перевезення деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серія СМА № 626320 від 22.01.2020 року  позивачем продано, а відповідачем куплено обумовлений товар на загальну суму 10     486,91 грн.; відповідно до товарно-транспортної  (видаткової) накладної  на перевезення деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серія СМА № 626321 від 22.01.2020 року,   позивачем продано, а відповідачем куплено обумовлений товар на загальну суму 10     663,14 грн.
15.01.2020 року    через касу підприємства-позивача,  відповідачем внесено  9     000,00 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 9.
16.01.2020 року  через касу підприємства-позивача відповідачем внесено  9 000,00 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 10. 
17.01.2020 року через касу підприємства- позивача,  відповідачем внесено   4     850,00 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 12. 
Тобто, відповідачем  свої договірні зобов`язання,   виконано частково, а саме здійснено  оплату на загальну суму 22     850,00 грн.
Претензією від 12.02.2020 року  за вих. № 173,  позивач  вимагав від відповідача   здійснити оплату купленого товару на суму 42     278,23 грн. у строк  до 19.02.2020 року, посилаючись на   те, що   відповідачем не було вчинено жодних дій, покликаних на перерахування грошових коштів за куплений товар.
Вказане вище й стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області, в якому останній просив стягнути з відповідача на свою користь 42 278,23 грн.
12.08.2020 року господарським судом Харківської області ухвалено оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення  господарського  суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної    скарги, колегія суддів  дійшла висновку, що  апеляційна  скарга    підлягає    задоволенню,   з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях  Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі  Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
          Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на   підтвердження проведення повної оплати купленого товару, а тому  оскільки відповідач купив товар, однак не в повному обсязі оплатив позивачу його вартість,   відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. 
          Колегія суддів вважає передчасними вказані висновки місцевого господарського суду, з огляду на таке.
          В силу    ст.124 Конституції України    юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
          Відповідно до ч. 1 та ч. 2    ст.4 ГПК   України    право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
          Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
          Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу    ст.2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів"    є, зокрема, захист гарантованих    Конституцією України    та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.
          За змістом положень вищевказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.
          Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
          Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
          Виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
          За матеріалами справи, позивач просив стягнути з відповідача   на свою користь 42 278,23 грн. заборгованості за неналежне виконання умов договору  купівлі-продажу необробленої деревини №30-П від 14.01.2020 року. 
          Відповідач, який не приймав участь у розгляді справи в господарському суді першої інстанції, в апеляційній скарзі вказує    про відсутність між сторонами договірних відносин.  
          За змістом    ст.  11 ЦК  України    підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
          Згідно з ч. 1 ст.    626 ЦК України, ч. 1 ст.     628    цього    Кодексу    договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
          Відповідно до    ст.  6    цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.  627 ЦК України).
          За змістом ст. 655 ЦК України,     за  договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
          Позивач посилається на те, що 14.01.2020 року між Державним підприємством “Охтирське лісове господарство”    та Фізичною особою-підприємцем Іванюк М.І.   укладено   договір   купівлі –продажу необробленої деревини №30-П,  на підставі якого у сторін виникли права та обов`язки щодо продажу лісоматеріалів круглі сосна (клас якості “B”, “C” та  “D”).
          Відповідно до ч.3     ст. 13 ГПК  України    кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
          Відповідно до ст.     73 ГПК  України    доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
          Згідно положень ст.ст.76,    77 ГПК України    належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
          Поряд з цим, положенням    ст. 91 ГПК України    визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.    Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
          Так, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що  йому не тільки не відомо про існування такого договору та товарно – транспортних накладних  при перевезенні деревини  автомобільним транспортом, а й підписи, які вказані  навпроти прізвища апелянта  у договорі та у накладних, не належать Іванюку М.І. 
          Також, у апеляційній скарзі апелянт просив  призначити у справі судову почеркознавчу експертизу,  на вирішення експертизи поставити наступні питання: “Чи виконано підпис від імені особи – ОСОБА_1 у договорі купівлі-продажу необробленої деревини №30-П від 14.01.2020 року та у товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?” та  витребувати у позивача для проведення експертизи оригінал договору  купівлі-продажу необробленої деревини  №30-П від 14.01.2020 року та оригінали товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу.
                    Тобто,  наявність між сторонами договору купівлі – продажу необробленої деревини №30-П від 14.01.2020 року      заперечується відповідачем, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції, за клопотанням апелянта було     зобов`язано   позивача  надати суду апеляційної інстанції оригінал відповідного договору №30-П  від 14.01.2020 року та оригінали товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом.
          Так, відповідно до ухвали  Східного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 року, якою було   призначено  у справі    судову   почеркознавчу експертизу та на вирішення якої було поставлено наступне   питання: “Чи виконано підпис від імені особи – Іванюка М.І.  у договорі купівлі-продажу необробленої деревини №30-П від 14.01.2020 року та у товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?”; позивачу – Державному  підприємству   “Охтирське лісове господарство” потрібно було   надати Східному апеляційному господарському суду    оригінал договору  купівлі-продажу необробленої деревини  №30-П від 14.01.2020 року та оригінали товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу.
          Також, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 року    було  зобов`язано  позивача – Державне  підприємство   “Охтирське лісове господарство” надати суду апеляційної інстанції в строк до 22.09.2021 року оригінали:   договору  купівлі-продажу необробленої деревини  №30-П від 14.01.2020 року та оригінали товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу.
          Втім,  оригінал   договору  купівлі – продажу необробленої деревини №30-П від 14.01.2020 року та оригінали товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 16.01.2020 року на суму 22847,12 грн. щодо 93 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року  на суму 10701,79 грн. щодо 49 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10429,27 грн. щодо 53 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10486,91 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, від 22.01.2020 року на суму 10663,14 грн. щодо 47 шт. лісоматеріалу, позивачем суду  апеляційної інстанції не надано. 
          Таким чином,  відсутність оригіналу договору  та оригіналів  товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом, як доказів, унеможливлює будь-які висновки щодо   наявності зобов`язань у сторін за таким договором чи можливості його невиконання.
          Отже,  позовні  вимоги, заявлені на підставі  договору, за відсутності встановлення факту його укладання, є необґрунтованими.
          А отже,  позивач, вказуючи  про наявність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу необробленої деревини, та, зазначаючи про невиконання відповідачем своїх зобов`язань за   договором, в той же час не надав  належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 77-79 ГПК України        існування такого договору.
          За загальним правилом обов`язок (тягар)    доказування    певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Сторона, надаючи докази, реалізує своє право на доказування і одночасно виконує обов`язок щодо доказування, оскільки саме сторони повинні доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. І саме на цих осіб покладено обов`язок доказування фактів, які підлягають встановленню, тягар доказування (onus probandi).
          Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 року  у справі № 910/18036/17 та  від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, де, між іншого, вказано на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доведенню таким чином, аби задовольнити. як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
          Тягар доказування позивача виникає з моменту пред`явлення позову, а відповідача    тільки після того, як останній вважатиме надану позивачем сукупність доказів загрозливою для свого стану. На підставі правила про розподіл доказового тягаря формується позиція сторін у справі, надаються і вивчаються докази, а також приймається судове рішення. Звертає на себе увагу особливість застосування правила залежно від позицій сторін. Тягар доказування позивача і відповідача істотно відрізняються. Позивач пов`язує себе своєю ініціативою, тому він завжди є активною стороною. Тягар доказування позивача існує завжди. Відповідач    сторона, що вибирає варіант захисту: від активного заперечення до повного мовчання. Відповідно він сам може по-різному визначити для себе тягар доказування.
          Таким чином, враховуючи  відсутність в матеріалах справи доказів укладання договору купівлі-продажу необробленої деревини від 14.03.2020 року №30-П, колегія суддів зазначає про  відсутність порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у зв`язку з відсутністю складу господарського правопорушення з боку відповідача.
          За таких обставин, позивачем не доведено тих обставин, які є підставою позовних вимог, не підтверджено такі обставини належними доказами та не додано їх до матеріалів справи.
          А отже,  права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушені  відповідачем, а тому в позові про стягнення  42 278,23 грн.   слід відмовити.
          Отже,     висновок місцевого господарського суду     про     задоволення позову    не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
                    Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).
Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі       знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного  рішення місцевого господарського суду, у зв`язку з чим апеляційну скаргу  слід задовольнити. 
          Отже, місцевий господарський суд  не  з`ясував обставини, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими,  а тому рішення       господарського суду Харківської         області від 12.08.2021  року у справі   слід скасувати  повністю   та ухвалити  нове рішення, яким  в задоволенні позову слід відмовити  повністю, поклавши  судові витрати за подання   апеляційної скарги,   відповідно до ст.129 ГПК України,    на  позивача.
          Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.2 ст. 275,  п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 277, ст. 282  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

                    Апеляційну скаргу  Фізичної особи – підприємця Іванюк Миколи Івановича задовольнити.
          Рішення         господарського суду Харківської          області від 12.08.2020 року  у справі №922/1875/20    скасувати повністю. 
          Ухвалити нове рішення.
          У  позові  відмовити повністю. 
          Стягнути з Державного підприємства  “Охтирське лісове господарство” (42704, Сумська область, Охтирський район, Урочище Ківшар, 1) на користь Фізичної особи – підприємця Іванюк Миколи Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3153,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. 
                    Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено  24.09.2021 року.

Головуюча   суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           П.В. Тихий  

Суддя                                                                                           Р.А. Гетьман