УХВАЛА

23 вересня 2021 року 
Київ
справа №520/3535/2020
адміністративне провадження №Зі/9901/104/21
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., розглянув у порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - Занкевича Назара Володимировича про відвід судді-доповідачу Соколову В. М. у справі № 520/3535/2020 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни, третя особа - Акціонерне товариство "Банк Форвард", про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Верховного Суду перебуває касаційна скарга ОСОБА_1 (провадження К/9901/17302/20) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі № 520/3535/2020 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство "Банк Форвард" про визнання протиправною та скасування постанови.
21 серпня 2020 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (суддя-доповідач Яковенко М. М., судді Дашутін І. В., Шишов О. О.) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
02 жовтня 2020 року у зв`язку із введенням судді-доповідача Яковенка М. М. до складу іншої судової палати на підставі рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 21 вересня 2020 року № 12, у справі призначено повторний автоматизований розподіл, згідно з протоколом проведення якого визначено нову колегію суддів у складі: Соколова В. М. (судді-доповідача), Єресько Л. О., Загороднюка    А. Г.
20 вересня 2021 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - Занкевича Назара Володимировича про відвід судді-доповідача Соколова В. М. від участі у розгляді цієї справи.
В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що касаційне провадження відкрите 21 серпня 2020 року, проте справа не розглянута у встановлений строк. Вказує, що суддею-доповідачем - Соколовим В. М. після перерозподілу справи №520/3535/2020 не прийнято жодного процесуального рішення у цій справі, зокрема стосовно прийняття її до свого провадження, а тому вважає, що суддею-доповідачем не виконано покладений на нього процесуальний обов`язок щодо своєчасності прийняття необхідних процесуальних рішень (стаття 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)) через що, суттєво порушено розумність строків розгляду справи. 
21 вересня 2021 року ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду заяву представника позивача ОСОБА_1 - Занкевича Назара Володимировича про відвід судді-доповідачу Соколову В. М. у справі № 520/3535/2020  визнано необґрунтованою. Передано заяву представника позивача ОСОБА_1 - Занкевича Назара Володимировича про відвід судді-доповідачу Соколову В. М. у справі № 520/3535/2020 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 вересня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - Занкевича Назара Володимировича про відвід судді Соколову В. М. у розгляді справи №520/3535/2020 зареєстровано за №   Зі/9901/104/21 та передано для вирішення судді Шевцовій Н.В.
Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.
Заяву про відвід судді Соколову В. М. мотивовано тим, що після перерозподілу справи  ним не прийнято жодного процесуального рішення у цій справі, через що суттєво порушено розумність строків розгляду справи, що свідчить про наявність обґрунтованих сумнівів в його неупередженості та об`єктивності.
Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
Згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Суд вважає, що мотиви заявника зводяться до відсутності процесуальних рішень у справі та порушення строків розгляду справи, що не може бути підставою для відводу, та не свідчать про неупередженість судді. Таким чином, наведені представником позивача доводи не є підставами для відводу суддів.
Разом з тим, надаючи оцінку об`єктивності та неупередженості судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Наведені представником позивача доводи, за яких, на його думку, є сумнів у неупередженості або об`єктивності судді мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу вчинення суддею Соколовим В. М. дій, які б свідчили про їх упередженість чи ставить під сумнів безсторонність судді не наведено.
Отже, посилання представника позивача ОСОБА_1 - Занкевича Назара Володимировича на упередженість та необ`єктивність суддів Соколова В. М. не наведено жодних обставин вчинення суддею дій, які б свідчили про його упередженість чи ставили під сумнів його безсторонність, а твердження представника позивача ґрунтуються на оціночних критеріях, що свідчить про необґрунтованість заяви і не дає підстав для висновку про існування упередженості цього судді за суб`єктивним чи об`єктивним критеріями.
Суд звертає увагу на відсутність інших підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь Соколова В. М. у розгляді справи і викликали необхідність його відводу.
З урахуванням зазначеного, обґрунтовані підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.
Керуючись статтями 36, 40 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - Занкевича Назара Володимировича про відвід судді-доповідачу Соколову В. М. у справі № 520/3535/2020 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни, третя особа - Акціонерне товариство "Банк Форвард", про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Н. В. Шевцова