УХВАЛА

26 серпня 2021 року 
м. Київ
справа №806/2347/18
адміністративне провадження № К/9901/10615/20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г., -
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16  грудня 2019 року (прийняте судом у складі судді Чернюк А.Ю.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року (ухвалену судом у складі: головуючого судді Драчук Т.О., суддів: Ватаманюка Р.В., Полотнянка  Ю.П.) у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Доманевський» (далі - ОСББ) до Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації (далі - Житомирська ОДА) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2018 року ОСББ звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило  визнати протиправною відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м.  Житомир, Старий бульвар №16/1,  з метою її передачі у постійне користування ОСББ для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку, викладену у листі від 18.05.2018 №  814-1.19/12-18.
Також, позивач просив зобов`язати відповідача погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Житомир, Старий бульвар № 16/1 .
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що на виконання рішення Житомирської міської ради від 18.12.2017 ОСББ замовлено виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою надання в постійне користування, який 23.04.2018 подано для погодження до Управління культури та туризму Житомирської ОДА. Листом № 814-1.19/12-18 від 18.05.2018 відповідач фактично відмовив у погодженні проекту землеустрою вказавши на необхідність внесення  змін до відповідного проекту землеустрою, шляхом зазначення земель історико-культурного призначення.
Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій
Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 16 грудня 2019 року позов задовольнив.
Визнав протиправною та скасував відмову Управління культури та туризму Житомирської ОДА у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Житомир, Старий бульвар, 16/1 , орієнтовною площею 0,2337 га, з метою передачі її у постійне користування ОСББ для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, викладену у листі № 814-1.19/12-18 від 18.05.2018.
Зобов`язав Управління культури та туризму Житомирської ОДА надати висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Житомир, Старий бульвар, 16/1 , орієнтовною площею 0,2337 га, з метою передачі її у постійне користування ОСББ для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 04 березня 2020 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції,   у листі Управління культури та туризму Житомирської ОДА №  814-1.19/12-18 від 18.05.2018 відсутнє будь-яке посилання на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють, зокрема відносини у сфері містобудування та архітектури, невідповідність яким могла б бути підставою для відмови у погодженні поданого проекту.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
13 квітня 2020 року ОСОБА_1 (будучи особою, яка не брала участі у справі, проте, як він зазначає, суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, при цьому апеляційний перегляд відбувся, зокрема і за його апеляційною скаргою) звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить судові рішення, постановлені у цій справі, скасувати, а справу - направити на новий розгляд, з підстав передбачених пунктами 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
У скарзі зазначає, що суди неправильно застосували норми матеріального права та допустили порушення норм процесуального права.
Посилається на те, що він є представником територіальної громади м. Житомира в сфері охорони культурної спадщини згідно з охоронним договором №  13 та статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та є співвласником багатоквартирного будинку - пам`ятки архітектури місцевого значення. Його будинок знаходиться на земельній ділянці, на яку розробляється проект землеустрою. У свою чергу, дана територія - це охоронний засіб захисту для вказаного об`єкту культурної спадщини. Тому, як зазначає ОСОБА_1 , невірно розроблена земельна документація у подальшому може вплинути на виконання його прав і обов`язків в інтересах громади міста.
Вважає, що зобов`язання у погодженні проекту землеустрою не відноситься до сфери охорони культурної спадщини. 
Зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно зроблено висновок про те, оскаржуваним судовим рішенням не вирішено питання про його права, свободи та інтереси.
Посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у спірних у цій справі правовідносинах.
У цій справі предметом доказування є правомірність змісту спірного листа Управління культури і туризму Житомирської ОДА, тому суд повинен дослідити чи підлягає погодженню в органі охорони культурної спадщини проект землеустрою, як об`єкт погодження згідно зі статтею 186 Земельного кодексу України і тим самим встановити чи є в межах повноважень органу культурної спадщини погодження вказаного проекту.
Зазначає, що, оскільки рішення міськради щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою організації і встановлення меж територій згідно з переліком визначеним у частині третій статті 186 ЗК України у справі відсутнє, тому зазначений проект не розроблявся. Суд не з`ясував того, що проект землеустрою як належний об`єкт погодження відсутній, тому в органу охорони культурної спадщини не виникає повноважень у його погодженні відповідно до статті 1861 ЗК України.
Посилається також на те, що у ОСББ відсутні права щодо захисту прав співвласників у даній справі, що є підставою, яка вказує на те, що позовну заяву було підписано особою, яка не мала на це права.
У відзиві на касаційну скаргу ОСББ просить закрити касаційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 339 КАС України.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2020 року визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя - Тацій  Л.В., судді: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г., скаргу передано судді-доповідачу.
Верховний Суд ухвалою від 16 квітня 2020 року відкрив касаційне провадження.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням 30 сесії 7 скликання Житомирської міської ради № 900 від 18.12.2017 ОСББ «Доманевський» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою надання в постійне користування для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, орієнтовною площею 0,2377 га, за адресою: бульвар Старий, 16/1, м. Житомир .
На замовлення позивача, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 виготовлено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність.
Згідно з довідкою Міськрайонного Управління Держгеокадастру у Житомирському районі та м. Житомирі № 32-6-0.15-2168-183-18 від 26.03.2018 категорія даної земельної ділянки не визначалась, а цільове призначення - не встановлено.
Відповідно до довідки Міськрайонного управління у Житомирському районі та м.  Житомирі № 19-6-0.15-707/123-17 від 14.03.2018 на земельній ділянці за адресою: бульвар Старий, 16/1, м. Житомир особливо цінні землі відсутні.
Згідно з висновком Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку № 11/2018П від 13.03.2018 встановлено, що відповідно до історико-архітектурного опорного плану міста Житомира з визначенням меж і режимів використання зон пам`яток та історичних ареалів, дана земельна ділянка знаходиться в межах історичного ареалу, пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Ю.О. Гагаріна», природно-заповідного фонду та території пам`ятки архітектури місцевого значення «Особняк».
З урахуванням встановлених містобудівних обмежень та умов землекористування, Департаментом містобудування та земельних ділянок Житомирської міської ради проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки погоджено, без права нового будівництва, в установленому законодавством порядку.
23.04.2018 проект землеустрою подано для погодження до Управління культури та туризму Житомирської ОДА.
Розглянувши відповідний проект землеустрою, листом Управління культури та туризму Житомирської ОДА № 814-1.19/12-18 від 18.05.2018 повідомлено, що земельна ділянка знаходиться у межах історичного ареалу, пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Ю.О. Гагаріна», на території пам`ятки архітектури місцевого значення «Особняк», а тому необхідно внести відповідні зміни у проект землеустрою, зазначивши землі історико-культурного призначення.
Вважаючи відповідь відповідача протиправною, позивач звернувся до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Перевіривши матеріали касаційної скарги та зміст ухвалених у цій справі судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження з огляду на таке.
Відповідно до частини шостої  статті 328 КАС особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції.   У разі відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що судове рішення, оскаржене не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення адміністративним судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі в справі, а і їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
У цій справі ОСОБА_1 не був учасником справи у суді першої інстанції і звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, мотивуючи це тим, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року впливає на його права та обов`язки. З цих підстав було подано і касаційну скаргу.
При цьому, порушення своїх прав ОСОБА_1 вбачає в тому, що земельна ділянка 0,2337 га у місті Житомирі по бульвару Старому 16/1 разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу на сьогодні є майном співвласників багатоквартирного будинку, на праві спільної сумісної власності з цільовим призначенням згідно із законом: «обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку». Одним із співвласників цього будинку є він. Крім того, зокрема із ним укладено охоронний договір на пам`ятку архітектури від 17 серпня 2018 року №  13 щодо охорони частини приміщення, квартири НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: м. Житомир, Бульвар Старий, 16/1 , пам`ятки архітектури місцевого значення «Особняк», охоронний №  8, згідно з розпорядженням голови Житомирської ОДА від 04  березня 1996  року №  151. Тобто, він є представником територіальної громади міста Житомира у сфері охорони культурної спадщини.
На думку ОСОБА_1 , погодження ОСББ потрібно з метою набуття права постійного користування земельною ділянкою 0,2337 га за адресою його будинку, що вказує на те, що зобов`язання судом на отримання погодження від Управління культури тягне за собою незаконну зміну землекористувача. Тобто прийняте судове рішення фактично позбавляє його такого статусу та фактично змінює цільове призначення його земельної ділянки, що порушує, на його думку, його права.
Відсутній документ, який свідчить про волевиявлення всіх співвласників до ОСББ, яке не має права власності, щодо здійснення процесу передачі права або зміни цільового призначення Спірної земельної ділянки.
Разом із цим, у проекті із землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначено мету надання земельної ділянки - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з кодом КВЦПЗ 02.03 (секція « Землі житлової та громадської забудови »). Отже, ОСББ без відома власників майна замовило документи з метою зміни власника та цільового призначення земельної ділянки. ТОВ «Ямська», яка є власником квартири НОМЕР_2 у будинку і засновником ОСББ, не може бути власником земельної ділянки.
Вважає, що він є власником квартири НОМЕР_1 та власником всього будинку на праві спільної сумісної власності та земельної ділянки відповідно до частини першої статті 355, частини першої статті 368, 369 Цивільного кодексу України та пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
ОСББ без права управління будинком намагається отримати право на земельну ділянку, тому хоче отримати погодження проекту землеустрою. У матеріалах справи відсутня письмова згода землекористувачів, засвідчена нотаріально у разі вилучення земельної ділянки у його законних землекористувачів.
Колегія суддів Верховного Суду дослідила матеріали справи, проаналізувала доводи касаційної скарги та встановила таке.
Суд апеляційної інстанції щодо доводів ОСОБА_1 про те, що спірна земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності власникам квартир в будинку, який розташований на ній, виходив із того, що рішенням 30 сесії 7 скликання Житомирської міської ради № 900 від 18.12.2017 Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Доманевський» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою надання в постійне користування для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, орієнтовною площею 0,2377 га, за адресою: бульвар Старий, 16/1, м. Житомир .
Дане рішення не скасоване, тобто дана земельна ділянка не обтяжена правом власності інших осіб на неї.
Разом із тим, як зазначив суд апеляційної інстанції, розпорядження про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним з підготовчих етапів і обов`язковою передумовою до розгляду уповноваженим органом державної влади або органу місцевого самоврядування питання щодо передачі землі в оренду для зацікавленої особи і зовсім не гарантує їй подальше отримання землі в оренду.
Так, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою з приводу відведення земельної ділянки, розроблення проекту, так само як і погодження проекту не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування (оренду), а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування.
Тобто, у даному випадку, позивач, має право розробити проект землеустрою, подальше затвердження якого відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку. А відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність в неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.
Отже, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 не надано доказів щодо права власності на дану земельну ділянку, а судом не встановлено, що такі докази взагалі є.
Крім того, суд апеляційної інстанції слушно зазначив, що приписами частини четвертої статті 123 ЗК України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.
У даному випадку надання на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вказує про відсутність обтяжень щодо бажаної земельної ділянки і ще не означає позитивного рішення місцевої ради про передачу у власність цієї земельної ділянки після виготовлення проекту землеустрою.
На етапі надання дозволу на розробку проекту, так і в той час, коли проект вже розроблений, земельна ділянка у зв`язку з цими обставинами не має обтяжень, відповідно власник земельної ділянки має право розпоряджатись нею на власний розсуд у тому числі і надавати дозвіл іншим особам на розроблення проекту відведення, здійснювати інші розпорядчі дії з власною земельною ділянкою.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що в межах даної адміністративної справи, а саме в частині вирішення питання щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Житомир, Старий бульвар №16/1 з метою її передачі у постійне користування ОСББ «Доманевський» для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку, ніяким чином не впливає на права ОСОБА_1 , оскільки по своїй суті має на меті оскарження дій суб`єкта владних повноважень. 
Суд апеляційної інстанції також доречно зазначив, що доводи ОСОБА_1 в частині переважного права на отримання земельної ділянки співвласниками житлового будинку та відсутності повноважень ОСББ на звернення за погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Житомир, Старий бульвар №16/1 , з метою її передачі у постійне користування ОСББ для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку, не є предметом спору в даній справі.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується із цим висновком суду апеляційної інстанції та враховує те, що ОСОБА_1 - особою, яка не брала участі у справі, не доведено того, що судом вирішено питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, при цьому доводи касаційної скарги не свідчать про протилежне, тому касаційне провадження підлягає закриттю.
Згідно з пунктом 3 частини першої  статті 339 КАС  суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Керуючись  статтями 339 Кодексу адміністративного судочинства України,
ухвалив:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16  грудня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04  березня 2020 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Доманевський» до Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Л.В. Тацій
Судді  :                                                                                С.Г. Стеценко
                                                                                          Т.Г. Стрелець