ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/3342/21	
                                                                                Суддя І інстанції – Юхно І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала суду мотивована тим, що спір у справі, що розглядається, є тотожним спору в адміністративній справі №160/12368/20, рішення в якій набрало законної сили, що виключає можливість відкриття провадження у справі №160/3342/21.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно з якою просять ухвалу суду скасувати та справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позовні вимоги у справі №160/12368/20 та у справі №160/3342/21 не є тотожними, а відтак відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі №160/3342/21.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла  наступних висновків.
Відповідно до пункту 2 частини першої  статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України  суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову тому, що поданий до суду, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.
Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої   статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України   є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
З матеріалів справи встановлено, що у справі №160/12368/20 ОСОБА_1 звертався з позовом, в якому просив:
-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, як військовослужбовцю.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області скласти щодо ОСОБА_1 списки за формою згідно з додатком 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМУ № 45 від 13.02.2008р. за всіма підставами для перерахунку, починаючи з 07.10.2009р. та подати їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок розміру пенсії за вислугу років, як військовослужбовцю ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009р. на підставі довідок про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії та виплатити пенсію за вислугу років, як військовослужбовцю ОСОБА_1 в повному обсязі з 07.10.2009р. та надалі, з нарахуванням компенсації втрати частини доходу, з проведенням всіх індексацій, надбавок та доплат, як не працюючому пенсіонеру, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та виплачувати на визначений пенсіонером банківській рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк".
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року позовну заяву задоволено частково. Зокрема відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області скласти щодо ОСОБА_1 списки за формою згідно з додатком 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМУ № 45 від 13.02.2008р. за всіма підставами для перерахунку, починаючи з 07.10.2009р. та подати їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок розміру пенсії за вислугу років, як військовослужбовцю ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009р. на підставі довідок про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії та виплатити пенсію за вислугу років, як військовослужбовцю ОСОБА_1 в повному обсязі з 07.10.2009р. та надалі, з нарахуванням компенсації втрати частини доходу, з проведенням всіх індексацій, надбавок та доплат, як не працюючому пенсіонеру, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та виплачувати на визначений пенсіонером банківській рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк", оскільки такі вимоги є передчасними.
Судове рішення у справі № 160/12368/20 відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 07.12.2020 року.
У цій справі ОСОБА_1 заявив позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк».
Слід зазначити, що підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 826/3678/16.
Водночас Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
На переконання суду апеляційної інстанції, лише сторони у цій справі та у справі №160/12368/20 є однаковими. Натомість, предмет та підстави позовів в обох справах відмінними.
Так, предметом позову у справі №160/12368/20 є поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 .
Предметом же позову у розглядуваній справі є виплата пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк».  
Що стосується підстави позовів у цій справі та у справі № 160/12368/20, то суд апеляційної зазначає наступне.
Так, судом встановлено, що підставою позову у справі № 160/12368/20 була бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 .
Предметом же позову у розглядуваній справі є бездіяльність Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо виплати вже поновленої пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк».
При цьому, як було зазначено вище, у справі №160/12368/20 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року, відмовлено, зокрема у позовних вимогах про виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківській рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк», оскільки такі вимоги були передчасними.
Таким чином, обставини, що слугували підставою звернення із позовом до суду у цій справі №160/3342/21 та у справі №160/12368/20  виникли у різний проміжок часу та виникли за різних умов.  
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що предмет та підстави позовів у цій справі №160/3342/21 та у справі №160/12368/20  не співпадають і є різними, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у адміністративній справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої     статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України є необґрунтованими.
З цих підстав суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції неможливо визнати законною та обґрунтованою як того вимагає ст.249 КАС України, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справу направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року  – скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
В повному обсязі постанова складена 29 червня 2021 року.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник