ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5361/21 Справа № 2-7600/11 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Демченко Е. Л., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору, 
за зустрічним позовом  ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»,  ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним 
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому по цивільній справі 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2021 року до суду надійшла заява ТОВ «Діджи Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним.
В обґрунтування вимог, заявник посилався на те, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2011р. було задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 859 104 грн. 60коп. та судові витрати у розмірі 1 820 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору було відмовлено, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним залишено без розгляду. 02.10.2020р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений Договір № 2307/К про відступлення прав вимоги, згідно умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набув прав вимоги ПАТ «Дельта Банк», в тому числі до ОСОБА_1 та (або) до поручителів, зазначених у Додатку № 1 та набув право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами. Згідно Додатку № 1 до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшли права кредитора за кредитним договором № 465/ФКВ-07 від 02.08.2007р., позичальником якого є ОСОБА_1 . З урахуванням вищевикладеного, директор товариства просив замінити сторону стягувача у виконавчому листі, виданому у цивільній справі № 2-7600/11 з ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс» (том 2 а.с.87-89).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2021 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним — задоволено. 
Замінено сторону стягувача у виконавчому листі, виданому по цивільній справі №2-7600/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020) на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (код ЄДРПОУ 42649746) (том 2 а.с.125-126).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2021 року та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні заяви, мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відсутні правові підстави для задоволення заяви. Наголошував на тому, що ухвала порушує його права. Заявником не доведено факту того, що ПАТ «Дельта Банк» вибув як сторона виконавчого провадження та не доведено, що заявник є його правонаступником. Він не визнає жодних вимог за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом 1 інстанції встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2011р. (ухвалено під головуванням судді Черновського Г.В.) були задоволені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором № 465/ФКВ-087 від 02.08.2007р. у розмірі 2859104 грн. 60 коп. та судові витрати у розмірі 1 820грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про розірвання кредитного договору було відмовлено (том 1 а.с.149-150).
Згідно відмітки на довідковому листі, представник ПАТ «Дельта Банк» отримав копію рішення та два виконавчих листа 29.09.2011р.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2017р. (постановлена під головуванням судді Ткаченко Н.В.) було задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання (том 1 а.с.№167).
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.06.2018р. ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2017р. була скасована та в задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання було відмовлено (том 1 а.с.228-231).
Постановою Верховного Суду від 09.01.2020р. постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.06.2018р. в частині вимог заяви ПАТ «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення змінена лише у мотивувальній частині (том 2 а.с.46-48).
В заяві від 18.02.2021р. ТОВ «Діджи Фінанс» просить замінити сторону стягувача у виконавчому листі, виданому у цивільній справі № 2-7600/11 з ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс», посилаючись на укладений між сторонами 02.10.2020р. договір відступлення права вимоги.
Судом встановлено, що протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-08-06-000023-b від 18.08.2020р. ТОВ «Діджи Фінанс» придбало пул активів, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами.
Ціна продажу лоту становила за результатами аукціону 2462852грн. 79коп., що вбачається з протоколу електронного аукціону.
За договором № 2307/К про відступлення прав вимоги від 02.10.2020р., укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» банк відступив новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги до позичальників та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами.
Згідно витягу з Додатку № 1 до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 465/ФКВ-07 від 02.08.2007р., боржником за яким є ОСОБА_1 та за договором поруки з ТОВ «Інтерсіті ЛТД».
На підтвердження укладення договору, заявником надано також Додаток № 2 до Договору№2307/К про відступлення прав вимоги від 02.10.2020р., з якого вбачається, що основна заборгованість по тілу кредиту становить 300000 дол.США, заборгованість по процентам – 98023,18дол.США, і загальна сума заборгованості в гривні станом на 02.10.2020р. становить 11277708грн. 19Коп.
Варто зазначити, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність договору про відступлення прав вимоги, доказів його оспорювання в судовому порядку не надав, а тому договір про відступлення прав вимоги №2307/К від 02.10.2020р. є належним доказом набуття заявником усіх прав кредитора за Договором № 465/ФКВ-07 від 02.08.2007р.
Отже, у зобов`язанні між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 відбулася заміна кредитора, а тому суд вважає необхідним замінити сторону стягувача у виконавчому листі, виданому по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс».

Задовольняючи подану ТОВ «Діджи Фінанс» заяву суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок відступлення прав грошової вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» набув права вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним Договором № 465/ФКВ-07 від 02.08.2007р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, але не стадією судового розгляду.
Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Відповідно до ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
За змістом даної норми суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою відноситься до переліку осіб, визначених ч.2 ст.442 ЦПК України та, що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ст.510 ЦК України).
Відповідно до ст.512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст.516 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Беручи до уваги вище викладене, можна дійти висновку про те, що заміна сторони у виконавчому провадженні можлива до відкриття виконавчого провадження, при відкритому виконавчому провадженні і при відсутності виконавчого провадження, тобто, при наявності невиконаного судового рішення, однак не у випадку відсутності зобов`язання боржника.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14-ц (провадження №61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц (провадження №61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження №61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі №370/2464/17 (провадження №61-39193св18).
На підтвердження обставин про те, що заявник є правонаступником ПАТ “Дельта Банк” суду надано нотаріально посвідчений договір №2307/К від 02.10.2020 року про відступлення права вимоги. Також додано витяг з додатку №1 та додатку №2 до вказаного договору відносно набуття вимоги саме стосовно боржника ОСОБА_1 (том 2 а.с.90-91,92,93), а також відповідну квитанцію, на виконання умов договору.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилами даної норми дійсність правочину презюмується.
Оскільки договір про відступлення права вимоги №2307/К від 02 жовтня 2020 року недійсним не визнавався, доводи апеляційної скарги в частині наявності правових підстав для скасування ухвали суду про заміну стягувача не можна визнати обґрунтованими.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви є вірними.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач не визнає жодних вимог за кредитним договором колегією суддів відхиляються, оскільки питання щодо наявності чи відсутності зобов`язань в даному провадженні не вирішуються.
Доводи стосовно недоведеності факту того, що заявник є правонуступником ПАТ “Дельта банк” спростовуються матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги, що заявник вказав назву суду Соборниий районний суд м. Дніпро, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з заяви встановлено, що ТОВ “Діджи Фінанс” зазначив правильну назву суду. Посилання в апеляційній скарзі на невідповідність підпису директора ТОВ “Діджи Фінанс” колегія суддів вважає голослівними та такими, що ґрунтуються лише на припущеннях апелянта. 
Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування постановленої ухвали.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v.UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2021 року - залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: