П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
18 серпня 2021  року                                                                                             місто Київ 
    
                                                                                                                                                                                                    справа № 761/1771/13-ц
                                                                                              провадження№22-ц/824/9676/2021    
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду  в м.Києві апеляційну скаргу  приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни,
на ухвалу  Шевченківського районного суду м.Києва від 11 листопада 2020 року, постановлену  у складі судді Пономаренко Н.В., 
у справі  за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника -  ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство "Універсал Банк",-
 
            В С Т А Н О В И В :
 
 У листопаді 2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. звернулася до суду з поданням про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, мотивуючи свої вимоги тим, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження №59535934 з примусового виконання виконавчого листа №761/1771/13-ц від 27.09.2014 виданого Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №061-2914/840-0508 від 22 листопада 2007 року у розмірі простроченої заборгованості 8105 ,63 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 64 788,30 гривень, суми дострокового стягнення кредиту 199 115,05 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 591 526,59 грн., відсотків 35 684,26 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 285 224,29 грн.
11 липня 2019 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження №59535934.
11 липня 2019 року було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, з урахуванням положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».
12 липня 2019 року постанову про відкриття виконавчого провадження у відповідності до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» направлено боржнику рекомендованим поштовим відправленням за №0209418246622, на адресу, що зазначена у виконавчому документі, разом із якою йому було направлено виклик приватного виконавця з`явитися 23 липня 2019 року о 10:00 год. за адресою місцезнаходження приватного виконавця для надання пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, які вживаються для його виконання. У визначений час боржник до виконавця не з`явився, про поважність причин неявки не попередив, про що було складено відповідний акт.
Приватним виконавцем вживалися всі можливі дії щодо повідомлення боржника про виконавчі дії, щодо виявлення майна чи доходів на які можливо було б звернути стягнення, проте безрезультатно.
Боржник систематично перетинає державний кордон України, тому є підстави вважати, що у боржника наявні інші доходи. Незважаючи на те, що приватним виконавцем було накладено арешт на всі виявлені рахунки боржника, у боржника наявні грошові кошти для виїзду та перебування за кордоном.
Приватний виконавець посилається на обізнаність боржника про відкрите відносно нього виконавче провадження, оскільки його представник був присутній на всіх судових засіданнях які стосувалися примусового приводу боржника, примусового проникнення до житла, скарги на бездіяльність приватного виконавця, розгляді апеляційної скарги, а також на те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.
У зв`язку з зазначеним, та, посилаючись на невжиття боржником жодних заходів, спрямованих на виконання вищенаведених виконавчих документів, систематичне перетинання боржником державного кордону України при невиконаних зобов`язаннях, приватний виконавець просить подання задовольнити.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11 листопада  2020 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника -  ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з такою ухвалою, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання  та тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України боржника ОСОБА_1 до погашення  заборгованості за виконавчим документом  у повному обсязі.
  В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що ОСОБА_1 рішення суду не виконує, ухиляється від покладених на нього зобов`язань. На виклики приватного виконавця не з`являється. Безпідставне та необґрунтоване невиконання рішення суду, яким стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу, порушує законні права та інтереси стягувача та нівелює сутність рішення суду та мету його ухвалення.
Твердження суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що боржник належним чином повідомлений про існування виконавчого провадження №59535934, не відповідають дійсності та спростовується матеріалами справи, доданими до подання, а саме численною кількістю скарг ОСОБА_1 до суду на дії приватного виконавця. Зазначені обставини свідчать про те, що боржнику достеменно відомо про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження №59535934.
Нею було вжито всіх заходів, передбачених законом для встановлення майна боржника, розшуку майна боржника, розшуку самого боржника.
З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 11 липня 2019 року № 0.184-26988/0/-19, боржник - ОСОБА_1 систематично перетинає державний кордон України в період відкритого відносно нього виконавчого провадження № 57756319.
11      серпня 2020 року до її офісу з`явився боржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 з заявою про надання письмово інформації по виконавчому провадженню та з заявою про ознайомлення з матеріалами справи.
Під час візиту до приватного виконавця боржнику було особисто вручено виклик приватного виконавця на 21серпня 2020 року на 11-00 год., що підтверджується заявою з підписом представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та відеозаписом про ведення прийму в офісі.
Факт перетинання боржником державного кордону дає підстави вважати, що у боржника наявні інші доходи, що дають змогу боржнику виїжджати за кордон та перебувати там певний час . Незважаючи на те, що приватним виконавцем було накладено арешт на всі виявлені рахунки боржника, у боржника наявні грошові кошти для виїзду та перебування за кордоном.
Станом на 4 листопада 2020 року та станом на день подачі даної апеляційної скарги боржник не здійснив жодних заходів щодо добровільного виконання рішення суду, не повідомив про повне чи часткове виконання рішення, виникнення обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.
В судовому засіданні представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. - адвокат Коваленко Т.А.  доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання  та тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України боржника ОСОБА_1 до погашення  заборгованості за виконавчим документом  у повному обсязі.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання,  перевіривши законність і обґрунтованість  постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. перебуває на виконанні виконавче провадження №59535934 з примусового виконання виконавчого листа №761/1771/13-ц від 27 вересня 2014 року виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №061-2914/840-0508 від 22 листопада 2007 року у розмірі простроченої заборгованості 8105 ,63 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 64 788,30 гривень, суми дострокового стягнення кредиту 199 115,05 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 591 526,59 грн., відсотків 35 684,26 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 285 224,29 грн..
11 липня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Лановенко Л.О.  відкрито виконавче провадження №59535934, копія якої 12 липня 2019 року рекомендованим листом направлена боржнику за адресою, що зазначена у виконавчому документі.
11 липня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. 
 11 липня 2019 року та 29 жовтня 2019 року  приватним виконавцем на адресу боржника направлено виклики, якими зобов`язано боржника з`явитися до виконавця та надати документи і відомості, згідно з переліком зазначених у викликах. 
Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що  обмеження боржника у праві виїду за межі України може мати місце лише тоді, коли буде встановлено факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.  Наданими приватним виконавцем  документами не підтверджується факт ухилення боржника від виконання судового рішення. 
Крім того суд зазначив про те, що в матеріалах подання відсутнє підтвердження того, що боржник належним чином повідомлений про існування виконавчого провадження в порядку передбаченому Законом України " Про виконавче провадження". 
При цьому суд зазначив, про те, що матеріали долучені дощ подання н6е містять інформації щодо вирішення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, в тому числі і на рішення про відкриття виконавчого провадження.
З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нею відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Згідно з п.5 ч. ст.6  Закону України «Про порядок  виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»  право громадян України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема,  він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Статтею  313 ЦК України передбачено, що  фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати  будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.
Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.
Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним  судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
Згідно з вимогами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
За змістом даної норми підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є факт його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, в тому числі, і безпідставна неявка на виклики державного виконавця.
Судом установлено, що на даний час у провадженні суду знаходиться справа за скаргою ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Лановенко Л.О. про відкриття виконавчого провадження від 11 липня 2019 року. Рішення суду у цій справі не прийнято. 
Зважаючи на те, що боржник оскаржує дії приватного виконавця, зокрема рішення про відкриття виконавчого провадження, і рішення за скаргою судом не прийнято, подання про обмеження у праві виїзду боржника за кордон, є передчасним, а тому висновок суду про відмову у задоволенні подання є правильним.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що боржнику було достеменно відомо  про відкриття  виконавчого провадження,а отже висновок суду про те, що боржник належним чином не був повідомленим про існування виконавчого провадження є помилковим, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскарженого судового рішення, оскільки це питання є предметом розгляду у іншій справі.
 Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, а тому підлягають відхиленню. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права,  є законною та обґрунтованою,  підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін. 
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, залишити без задоволення.
Ухвалу  Шевченківського районного суду м.Києва від 11 листопада 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття,  оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 
Суддя-доповідач:                                                         О.І. Шкоріна 

Судді:                                                                           Л.Д. Поливач

                                                                                     А.М. Стрижеус