22-ц/804/1771/21 
                                                                                220/285/21 
                                               
Головуючий у 1-й інстанції Якішина О.М.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
                                                                            
     П О С Т А Н О В А
   І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого судді      Попової С.А.,
суддів                           Зайцевої С.А., Лісового О.О. 
за участю секретаря    Лазаренко Д.Т.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі 
апеляційну скаргу ОСОБА_1   
на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Якішиної О.М., повний текст рішення складено 21 квітня 2021 року 
у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1   
до ОСОБА_2 
про визнання права власності на спадкове майно,

           В С Т А Н О В И В:
1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог
             У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом до свого рідного брата ОСОБА_2 , посилаючись на наступні обставини. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки і відповідача - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 10,6667 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421284600:02:001:0062, присадибної земельної ділянки площею 0,2500га, кадастровий номер 1421284600:04:001:0104 та земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства площею 0,2013 га, кадастровий номер 1421284600:04:001:0103. 
Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та її брат ОСОБА_2 , вони у визначений законом строк звернулись до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину та успадкували земельну ділянку площею 10,6667га, кадастровий номер 1421284600:02:001:0062, по ? частці кожний.
Тривалий час не могли дійти згоди стосовно поділу решти спадкового майна. У грудні 2020 року за їх взаємною згодою брат ОСОБА_2 за заявою від 28.12.2020, засвідченою секретарем Комарської сільської ради, відмовився від решти належної йому за законом спадщини, отримавши від неї грошові кошти в порядку компенсації у розмірі 9900грн.
30 січня 2021 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, проте постановою приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Гукова О.В. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через ненадання нею документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок.
Просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .  

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21 квітня 2021  року позов ОСОБА_1 задоволено частково.  
Визнано за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції керувався  ст.ст. 392, 1216-1220, 1258, 1259, 1261, 1267, 1273 ЦК України та виходив з того, що відповідач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, про що подав відповідну заяву, протягом строку, встановленого для її прийняття, не відкликав дану заяву та не відмовився від спадщини. Правом на зміну розміру частки у спадщині сторони також не скористались. Оскільки після закінчення строку для прийняття спадщини частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців, суд не прийняв до уваги заяву відповідача ОСОБА_2 від 28.12.2020, подану ним на адресу Комарської сільської ради, бо така заява подана ним після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Враховуючи вимоги закону щодо рівності часток у спадщині кожного із спадкоємців, суд не вбачив підстав для визнання за позивачкою права власності на будинок в цілому та вважав за можливе визнати за позивачкою право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 і визначив право відповідача, що прийняв поряд із позивачкою спадщину, розпорядитись на свій розсуд своєю часткою шляхом відчуження її сестрі за будь-яким видом цивільно-правових угод. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга (а.с. 106-108) вмотивована наступними доводами. Відповідач отримав від позивачки половину вартості експертної оцінки житлового будинку та подав до суду нотаріально завірену заяву до суду з цього приводу. Тому спору  між сторонами стосовно спадкового майна не існує. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог та прийняття решти спадщини за своєю сестрою ОСОБА_1 , а не лише визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок з господарськими  спорудами та побудовами.
Позивачка  з 2000 року до самої смерті матері  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала  разом з нею, поховала її за власний рахунок, що підтверджується актом про підтвердження місця проживання від 17.12.2020, який позивачка просила долучити до матеріалів справи та надати йому, як доказу належну оцінку. До суду першої інстанції цей акт не був наданий, оскільки позивачка  не мала сумніву в тому, що суд першої інстанції постановить рішення, яким задовольнить позовні вимоги.
Раніше діюча Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (втратила чинність згідно наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5)  встановлювала обмеження строку укладання договору про зміну черговості одержання права на спадкування моментом видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 229), оскільки на той час вважалось, що видачею свідоцтва  про право на спадщину завершується вчинення нотаріальної дії щодо оформлення спадщини.
Відсутність у нині діючому Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України аналогічної норми дає можливість припускати, що такий договір може бути укладений і після видачі свідоцтва про право на спадщину, у разі, коли спадкоємці досягнуть згоди про перерозподіл спадщини за умови збереження на час такої спадкового майна. Такий правочин не суперечить вимогам законодавства України, зокрема, правилам, викладеним у ст.ст. 1280, 1300 ЦК України. Так само, як і у випадку  з договором  про заміну черговості одержання  права  на спадкування, договір про зміну часток у спадщині  укладається після відкриття спадщини. Такий договір  може мати місце після спливу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, коли вже буде з`ясовано коло спадкоємців та визначені їх частки, і до  видачі свідоцтв про право на спадщину. Але не можна стверджувати, що такий договір не може бути укладений спадкоємцями і після видачі  свідоцтва про право на спадщину, оскільки ст. 1300 ЦК України дає можливість внести зміни  у свідоцтво про право на спадщину за згодою спадкоємців, а це можливо не лише у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 1272 ЦК України. У разі укладання спадкоємцями договору в порядку ч. 3 ст. 1267 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається за формою № 15, додатка 25 Правил ведення нотаріального діловодства. Отже, спадкоємці, які прийняли спадщину, можуть укласти договір про поділ спадкового майна, що узгоджується  з нормами ст.ст. 6, 627 ЦК України.
Суд першої інстанції неправильно розтлумачив закон стосовно реалізації особистих прав спадкоємців, а тому постановив незаконне та необґрунтоване рішення.  

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Процедура розгляду справи апеляційним судом
Справа розглядається у відсутність повідомлених про дату і час розгляду справи позивачки ОСОБА_1 і відповідача ОСОБА_2 , від яких надійшли заяви про вирішення справи у їх відсутність (а.с. 136, 137, 139, 140), та неявка яких в силу ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_3 (а.с. 8, 9, 54).
Домоволодіння АДРЕСА_1 , належало на праві приватної особистої власності ОСОБА_3 за свідоцтвом, виданим 02.02.1990 на підставі рішення виконкому Великоновосілківської селищної ради № 7/3 від 25.01.1990 (а.с. 11).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 19.02.2015 (а.с. 12).
З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40577361 від 05.06.2015 вбачається, що  приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Гуковим О.В. заведено спадкову справу щодо майна спадкодавця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).
Приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Гуковим О.В., 27.08.2015 ОСОБА_1 та ОСОБА_2   видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на ? частку спадщини. Спадщина, на яку в частках видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 10,6667 га, кадастровий номер 1421284600:02:001:0062, розташованої на території Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту серії ДН № 026449 (а.с. 15-17, 78).
Згідно Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 24.09.2020 на ім`я ОСОБА_1 , КП «Великоновосілківське районне БТІ», домоволодіння складається з житлового будинку (А-1) загальною площею 54,9 м 2, з якої житлової - 29,3 м2 та допоміжної - 25,6 м2, прибудови (а-1) - побудованої у 1958 році, літньої кухні (Б-1) - у 1962 році, сараю (В-1) - у 1989 році, гаражу (Г-1) - у 1989 році, сараю (Д-1) - у 1989 році, сараю (С-1) - у 1964 році, погрібу (П-1) - у 1964 році, воріт (№1) - у 1972 році. Самочинне  будівництво відсутнє (а.с. 18-22).
           Згідно заяви, посвідченої секретарем виконкому Комарської сільської ради Давідовою Т.Л. 28.12.2020, ОСОБА_2 , як син та спадкоємець ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав від своєї сестри ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 9900грн, в рахунок компенсації своєї частки спадщини померлої матері і не заперечує проти прийняття решти спадщини, після смерті ОСОБА_3 , своєю рідною сестрою ОСОБА_1 (а.с. 25).
За постановою приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Гукова О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.01.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за  законом на спадкове майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 у зв`язку з ненаданням документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 27).
Згідно відповіді КП «Великоновосілківське РБТІ» № 403 від 24.09.2020 вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2013 власником жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю від 02.02.1990 (реєстраційний № 10) (а.с. 89)
   
2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.
Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За положеннями ч. 5 ст. 1269 ЦК України особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.
Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
В силу ч.ч. 1-3 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь.
В пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено: відмова  від  прийняття   спадщини   на   користь   інших спадкоємців   допускається  лише  протягом  строку  для  прийняття спадщини.  Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути  збільшена  з  тих  підстав,  що  хто-небудь  зі  спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо., що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто небудь із спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.
Відповідно до ч. 1 ст.  392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суд вважав доведеними обставини і, беручи до уваги зібрані по справі докази, колегія суддів з цим погоджується, що ОСОБА_5 і ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_3 , подавши відповідні заяви про прийняття спадщини 05.06.2015 (а.с. 41-42) в порядку і строк, визначені ч.  ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, та підтвердивши свій намір на прийняття спадщини своїми заявами від 27.08.2015 (а.с. 60-61).   
За правилами в ч. 5 ст. 1269 ЦК України ОСОБА_2 не відкликав своїх заяв про прийняття спадщини впродовж шести місяців після смерті спадкодавця 18.02.2015. Як впродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, так в подальшому і на момент звернення до суду ОСОБА_5 із даним позовом, і постановлення судового рішення, і перегляду його апеляційним судом - ОСОБА_2 не заявив про відмову від від належної йому частки спадкового майна, яке залишилось після смерті матері на користь сестри - ОСОБА_5 , що мала бути посвідчена нотаріально і містити роз`яснення правових наслідків такої відмови.  
Тому в силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України позивачеві і відповідачеві належить спадщина з часу її відкриття в розмірі спадкових часток по 1/2. 
В порядку ч. 3 ст. 1267 ЦК України письмової нотаріально посвідченої угоди з приводу зміни цих часток у спадщині (у даному спорі - це спірний жилий будинок АДРЕСА_1 ) між сторонами не укладалося. Такої нотаріальної посвідченої згоди про перерозподіл часток у спадщині не представлено ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду. 
Заява ОСОБА_2 до Комарської сільської ради від 28.12.2020 із засвідченням секретарем виконкому місцевої ради про отримання відповідачем від позивачки грошової компенсації в рахунок частки спадщини і не запереченням відповідача проти прийняття решти спадщини сестрою - не є за своєю формою нотаріально посвідченою заявою про відмову від належної ОСОБА_2 частки спадкового майна в контексті ч. 2 ст. 1274 ЦК України. Відтак, така заява відповідача не тягне за собою юридичних наслідків у вигляді позбавлення його права на ? частину спадкового будинку за судовим рішенням, як правильно визначився суд першої інстанції.  
Аналогічно, подана до суду першої інстанції заява ОСОБА_2 від 13.03.2021 про визнання позову ОСОБА_5 (а.с. 39) не підміняє унормовану законодавством заяву про відмову від спадщини на користь другого спадкоємця.  
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами ОСОБА_1 , відповідні їм правовідносини, поясненням сторін та наданим доказам дав належну оцінку. Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст.ст. 89, 263-264 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення  і визнання права власності позивачки на її ? частку у спадковому майні, враховуючи втрату оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно спадкодавця, та відсутність  правових підстав для визнання за позивакою права власності на спадковий жилий будинок АДРЕСА_1 в цілому, зважаючи на те, що другий спадкоємець - ОСОБА_2 від своєї частки у спадщині у встановленому законом порядку і строк не відмовлявся від спадщини та між спадкоємцями не укладався нотаріально посвідчений договорі з приводу зміни часток у спадщині. 
При цьому суд першої інстанції, з урахуванням роз`яснень Пленумом Верховного Суду України в п. 25 вищезгаданої постанови № 7 правильно визначив алгоритм подальших правовідносин, зокрема, з прийняттям відповідачем спадщини той вправі розпорядитись своєю часткою майна, яке йому належить з часу відкриття спадщини, шляхом відчуження позивачці за передбаченими законом видами правочинів (купівлі-продажу, дарування, міни тощо). 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду не виявлено. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до неправильного вирішення справи, або тих, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, як ухвалене з додержанням норм матеріального права, - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, суд, 

  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складено 13 серпня 2021 року.

Судді:                                                                            С.А.Попова

        С.А.Зайцева

                                                                                                               О.О.Лісовий