У Х В А Л А
про повернення касаційної скарги
 
07 вересня 2021 року                                                                              
м. Київ
 
справа №728/1448/19
провадження № 51-4113ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі – Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 травня 2021 року стосовно виправданого ОСОБА_5 ,
 
в с т а н о в и в:
 
Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою,в якій виклав вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Верховний Суд ухвалою від 26 серпня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_4 залишив без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) і надав строк для усунення недоліків протягом 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
Також потерпілому роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах встановленого строку  ОСОБА_4 знову звернувся до суду з касаційною скаргою, однак не усунув недоліки, зазначені в ухвалі.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак потерпілий подав аналогічну за змістом касаційну скаргу, в якій всупереч положенням ст. 438 КПК України, висловлюючи незгоду з вказаними судовими рішеннями, посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків судів першої та апеляційної інстанцій фактичним обставинам кримінального провадження як на підстави для їх скасування, що не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, однією з підстав залишення касаційної скарги без руху, була її невідповідність положенням  ч. 1 ст. 433 КПК України.
Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак,  ОСОБА_4 знову виклав вимоги, які не узгоджуються з положеннями зазначеної норми процесуального закону. 
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на це колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути потерпілому.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 травня 2021 року стосовно виправданого ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                      

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                         ОСОБА_3