КИЇВСЬКИЙАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції   Жук М.В.
Єдиний унікальний номер справи № 756/8590/2019 
Апеляційне провадження №22-ц/824 /7521/2021
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
03 серпня  2021 року                                                                        м. Київ                         
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді    - Мережко М.В.,
суддів                          - Верланова С.М., Савченка С.І.,
            секретар                        -Тютюнник О.І.
Розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м. Києві   цивільну справу  за  апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського    районного  суду м. Києва  від  22 лютого   2021 року  у  справі за  позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «TRASTA KOMERCBANKA», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -
 
В с т а н о в и в :
 
 У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ «TRASTA KOMERCBANKA», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позову зазначає, що у якості забезпечення її кредитних зобов`язань за договором кредиту № К-10/2007 від 12 лютого 2007 року, нею укладено 27 лютого 2007 року з АТ «TRASTA KOMERCBANKA» договір іпотеки № К-10/2007-1, за умовами якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 .
У червні 2019 року вона дізналася про вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. виконавчого напису від 12 червня 2019 року за № 3037, яким звернуто стягнення на нерухоме майно , а саме  квратиру за адресою : АДРЕСА_1 , 
У виконавчому написі  зазначено « за результатами  звернення  стягнення  задовольнити вимоги стягувача  АТ ««TRASTA KOMERCBANKA» ,а саме стягнути заборгованість в розмірі 119 923 доларів США , що за курсом Націлонального банку України станом на 12 червня 2019 року ( 2629,8950 грн за 100 доларів США)   складає  3 153 848,98 грн . Строк за який проводиться  стягнення із 17 лютого 2017 року по 12 червня 2019 року».
Оскільки виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема поза межами строку позовної давності за основним зобов`язанням, за відсутності доказів безспірності заборгованості, а також неотримання нею письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, ОСОБА_1 просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис.
У поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача АТ «TRASTA KOMERCBANKA» просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.
    Рішенням  Оболонського  районного  суду м.Києва  від  22 лютого   2021 року  у задоволенні позову відиовлено .
Не погоджуючись з рішенням суду  адвокат   Сініченко  І.С. в інтересах позивачки ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу .  В апеляційній скарзі   просить  рішення суду скасувати, ухвалити  рішення , яким задовольнити її  вимоги .
   В апеляційній скарзі зазначено , що судом    неповно з`ясовані  обставини, що мають значення для вирішення справи, суд  не взяв до уваги, що  відповідач  не   надав нотаріусу всі необхідні документи  для виконання виконавчого  напису , враховуючи що  заборгованість   не є безспірною, і що  позивачка ОСОБА_1 не отримувала  ніяких повідомлень  щодо сплати заборгованості , крім того   напис вчинений поза межами строку .
Крім того , адвокат   Іщенко  О.Б. в інтересах позивачки  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу , яка є тотожною апеляційній скарзі  адвоката  Сініченко  І.С. 
Апеляційне провадження відкрито за апеляційною  скаргою  адвоката Сініченко І.С. в інтересах позивачки  ОСОБА_1 ( т.3 а.с. 72-73).
Ухвалою  Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року  апеляційну скаргу  адвоката  Іщенка О.Б. в інтересах  ОСОБА_1   визнано неподаною  та повернуто апелянту у зв`язку із несплатою судового збору і невиконанням  ухвали апеляційного суду про залишення скарги без руху . ( т.3 а.с. 80-81) .
У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що рішення суду є законним і обгрунтованим .
Відповідно до  ст. 43  ЦПК України,  особи , які  беруть участь у справі  зобов`язані  добросовісно  здійснювати свої процесуальні  права і виконувати  процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України  сторони  булисвоєчасно        повідомлені про день та час розгляду справи на 17 червня  2021 року, 22 липня 2021 року, 03 серпня 2021 року   за адресами, які були зазначені в матеріалах справи.
Розгляд справи, призначений на 22 липня 2021 року  було відкладено за клопотанням адвоката  Іщенко  О.Б. та адвоката  Сініченко  І.С. і призначено  справу до розгляду  на 03 липня 2021 року.
 На адресу апеляційного суду 03 серпня 2021 року від адвоката Іщенко О.Б. надійшло  клопотання  про відкладення розгляду справи у зв`язку із оскарженням ним   до Верховного Суду ухвали  апеляційного суду від 18 травня 2021 року .
Відповідно до ст. 372 ЦПК  України  суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Колегією суддів не встановлено  відповідно до вимог ЦПК України  підстав для визнання  причин  неявки в судове засідання  представників позивачки ОСОБА_1 ,належним чином повідомлених про день та час  розляду, поважними. Перегляд ухвали апеляційного суду  касаційною інстанцією, в розумінні  вимог  ЦПК ,  не  перешкоджає подальшому  розгляду справи.   
 Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Представник відповідача  приймала участь у розгляді справи в суді  апеляційної інстанції .  
   Апеляційна скарга  не   підлягає задоволенню  з таких підстав.
    Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
      Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
    Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
    Відповідно до ст. 13 ЦПК України  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
     Відповідно до ст. 12 ЦПК України   цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
   Апеляційна скарга  не   підлягає задоволенню  з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 12 лютого 2007 року між АТ «TRASTA KOMERCBANKA» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № К-10/2007 за умовами якого банком надано ОСОБА_1 кредит у розмірі 250 000 доларів США з кінцевим строком повернення до 12 лютого 2012 року разом з процентними та платежами згідно з умовами цього договору (т. 1 а.с. 204-215).
 Між  АТ «TRASTA KOMERCBANKA» та ОСОБА_1   16 липня 2007 року укладено угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № К-10/2007 від 12 лютого 2007 року, за мовами якої змінено графік його повернення та нарахування процентів (т. 1 а.с. 216-218).
Угодою № 2 про внесення змін до договору кредиту № К-10/2007 від 12 лютого 2007 року між АТ «TRASTA KOMERCBANKA» та ОСОБА_1 від 07 лютого 2012 року сторонами узгоджено, що на момент її підписання залишок неповернутих кредитних коштів складає 169 438 доларів США, строк їх повернення продовжено до 12 лютого 2014 року згідно узгодженого цією угодою графіку погашення заборгованості та сплати процентів (а.с. 219-225).
Згідно укладеної 12 січня 2014 року між АТ «TRASTA KOMERCBANKA» та ОСОБА_1 угоді № 3 про внесення змін до договору кредиту № К-10/2007 від 12 лютого 2007 року сторонами узгоджено, що на момент її підписання залишок неповернутих кредитних коштів складає 136 102 доларів США, строк їх повернення продовжено до 12 лютого 2017 року згідно узгодженого цією угодою графіку погашення заборгованості та сплати процентів (т. 1 а.с. 226-230).
 В подальшому, 12 січня 2015 року АТ «TRASTA KOMERCBANKA» та ОСОБА_1 укладено угоду № 4 про внесення змін до договору кредиту № К-10/2007 від 12 лютого 2007 року, за умовами якої сторони узгодили, що на момент її підписання залишок неповернутих кредитних коштів складає 120 838 доларів США, які мають бути повернуті в строк до 12 лютого 2017 року згідно узгодженого цією угодою графіку погашення заборгованості та сплати процентів (т. 1 а.с. 231-233).
Крім того, 27 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та АТ «TRASTA KOMERCBANKA» укладено договір іпотеки № К10/2007-1 за умовами якого забезпечуються зобов`язання ОСОБА_1 за договором кредиту № К-10/2007 від 12 лютого 2007 року шляхом передачі нею в іпотеку квартири АДРЕСА_1 . За умовами  договору  іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі якщо в момент настання строку кінцевого виконання основного зобов`язання воно не буде виконано (тобто при повному або частковому неповерненні суми кредиту і/або при несплаті чи частковій несплаті кредитних відсотків, неустойки і штрафних санкцій), а звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, може здійснюватися за виконавчим написом нотаріуса (т. 1 а.с. 234-243).
У подальшому 27 лютого 2012 року та 11 квітня 2014 року ОСОБА_1 та АТ «TRASTA KOMERCBANKA» укладались договори про внесення змін до договору іпотеки № К10/2007-1 від 27лютого 2007 року у зв`язку із внесенням змін до основного зобов`язання щодо строків та умов його виконання (т. 1 а.с. 17-21).
Рішенням Третейського суду асоціації комерційних банків Латвії від 01 листопада 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «TRASTA KOMERCBANKA» за договором кредиту № К-10/2007 від 12 лютого 2007 року, зі змінами від 16 березня 2007 року, 07 лютого 2012 року, 12 лютого 2014 року та 12 січня 2015 року, борг у сумі 127 554,43  долари США, яка складається із 119 923 доларів США  - простроченої та не повернутої заборгованості, 7 619,43  доларів США  - сума кредитних процентів, 92,62 долари США  - витрати на страхування (т. 2 а.с. 224-227).
На адресу ОСОБА_1 листом від 02 травня 2019 року АТ «TRASTA KOMERCBANKA», в особі представника за дорученням Федоренко Т.В., направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань , а саме погасити борг згідно договору кредиту № К-10/2007 від 12 лютого 2007 року та попереджено, що в разі непогашення заборгованості у встановлений термін банк буде змушений здійснити стягнення заборгованості у безспірному порядку, зокрема шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса (т. 2 а.с. 215, 216).
Факт направлення вказаної вимоги підтверджується описом вкладення до цінного листа з відміткою відділення зв`язку від 06травня 2019 року, фіскальним чеком про оплату поштового відправлення, а факт вручення поштового відправлення - роздруківкою поштового відстеження Укрпошти з якого вбачається, що поштове відправлення вручено особисто 07травня 2019 року (т. 2 а.с. 216а,б).
  Відповідач АТ «TRASTA KOMERCBANKA» в особі представника за дорученням Федоренко Т.В.,12 червня 2019 року  звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. із заявою про вчинення виконавчого напису щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а сааме на  квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення ОСОБА_1 безспірної суму простроченої та не повернутої заборгованості за договором кредиту № К-10/2007 від 12 лютого 2007 року в розмірі 119 923 доларів США (т. 2 а.с. 191).
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «TRASTA KOMERCBANKA» станом на 12 червня 2019 року, розмір безспірної простроченої заборгованості складає 119 923 долари США (т. 2 а.с. 196).
Наявність указаної заборгованості також підтверджується касовою квитанцією АТ «TRASTA KOMERCBANKA» від 29 березня 2007 року про видачу ОСОБА_1 кредитних коштів та випискою з її банківського рахунку за спірний період, що додані до заяви представника банку приватному нотаріусу від 12 червня 2019 року (т. 2 а.с. 218б-222б).
 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О.  12 червня 2019 рку вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , як на предмет іпотеки за договором іпотеки № К10/2007-1, укладеним 27 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та АТ «TRASTA KOMERCBANKA», в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «TRASTA KOMERCBANKA» у сумі 119 923 долари США 00 центів, що за курсом НБУ станом на 12 червня 2019 року складає 3 153 848,98 грн   (т. 2 а.с. 190).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
За змістом ч. 2 ст. 33 Заокну України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
Як розяснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Пунктом 8 вказаної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29червня1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до змісту п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а також оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.
Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Велика Палата Верховного Суду  у постанові від 27 березня 2019 року ( справа № 133/1666/16-ц)вказала, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Судом встановлено , що  станом на час вчинення спірного виконавчого напису у позивачки ОСОБА_1  існувала безспірна заборгованість за кредитом саме в такому розмірі, який зазначений у виконавчому написі.
 Наявні в матеріалах справи докази,  свідчать про те  ,що для вчинення виконавчого напису банком було надано нотаріусу усі необхідні документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня .1999 року № 1172. 
Боржник  ОСОБА_1 повідомлялась про наявну безспірну заборгованість у встановленому законом порядку , а відтак висновок  суду , що нотаріусом    , під час вчинення виконавчого напису   були дотримані вимоизакону, є  обгрунтованим 
 Доводи позивачки про те, що вона не отримувала вимогу банку тому, що перебувала у той час за кордоном на відпочинку є безпідставними ,, оскільки поштове відправлення   із вказаною  вимогою, направлялось  за адресою її проживання, була вручена адресату, відповідно до вимог вручення поштових  повідомлень. Будь-яких інших  належних і допустимих доказів , що  позивачка не отримувала  вимоги , ОСОБА_1 суду не  надала , Не надано  таких доказів  і до апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 76-81 ЦПК України  , позивачка не  надала переконливих доказів ,що вона  не була обізнана  щодо наявної заборгованості та її розмір, 
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Посилання позивачки ,що  виконавчий напис вчинено  поза  межами строку  єбезпідставними , оскільки за додатковими  угодами сторін строк остаточного повернення  боргу  продовжувався ,  зокрема  угодою  від 12 січня 2015 року, строк остаточного повернення кредиту продовжено до 12 лютого 2017 року.
З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис  як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, прав та  інтересів  юридичних осіб, інтересів держави ,  суд першої інстанції дійшов вірного  висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду  є законним та обгрунтованим,  підстави для його скасування відсутні. 
Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384  ЦПК України, суд,-
 
П о с т а н о в и в :
 
Апеляційну  скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення.
Рішення  Оболонського районного суду м. Києва від  22 лютого  2021 року залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду   набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення  подається протягом  тридцяти днів  з  дня його проголошення, а в разі проголошення  вступної та резолютивної частини   судового рішення  з дня складення повного судового рішення безпосередньо до  суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови виготовлено 10 серпня 2021 року.
 
Головуючий                                                     
 
Судді