Справа №761/40298/16-к
Провадження №11-кп/991/47/21
Суддя-доповідач: ОСОБА_1 
Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року                                                                        місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2021 року у кримінальному провадженні №42015160000000338 від 04 червня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 22.04.2021 відмовлено у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_9 про роз`яснення ухвали Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 – адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу та просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Посилається на такі обставини.
Ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України. Висновки суду про те, що ухвала складена відповідно до ст. 372 КПК України, із посиланням на норми діючого процесуального закону, є повною та зрозумілою, викладена загальновживаними словами, чіткими зрозумілими реченнями і не містить будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння або неоднозначне тлумачення при виконанні, є помилковими. Суд не врахував, що формулювання використане в ухвалі: «Суд розцінює такі дії сторони захисту виключно як продовження своїх тактичних дій, які направлені на створення умов для ухилення ОСОБА_6 від суду», яким, як вважає сторона захисту, обґрунтоване рішення про визнання неповажною причину неявки обвинуваченого ОСОБА_6 у судове засідання 28.01.2021, допускає різні варіанти його тлумачення. Суд обґрунтував свій висновок неясним, незрозумілим та нечітким за змістом формулюванням (текстом).
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисники – адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники адвокати ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у судове засідання не прибули та про причини неявки суд не повідомили. 
Захисник ОСОБА_7 та прокурор подали до суду заяви про розгляд апеляційної скарги без їхньої участі. 
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому, враховуючи вищенаведені обставини, апеляційна скарга розглядається без участі осіб, які не з`явились.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не є обґрунтованою. 
У цьому провадженні встановлено такі обставини.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021 визнано неповажною причину неявки обвинуваченого ОСОБА_6 у судове засідання, призначене на 28.01.2021; відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зупинення судового провадження відносно нього до його видужання; відмовлено у задоволенні клопотання про виділення матеріалів кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_8 в окреме провадження; задоволено клопотання прокурора з доповненнями про оголошення обвинуваченого ОСОБА_6 у міжнародний розшук; оголошено в міжнародний розшук ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України; організацію виконання ухвали суду доручено детективам Національного антикорупційного бюро України; зобов`язано прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, надати суду в наступне судове засідання підтверджуючі документи про виконання ухвали в частині організації виконання ухвали про оголошення обвинуваченого ОСОБА_6 у міжнародний розшук.
У заяві про роз`яснення ухвали від 28.01.2021 захисник обвинуваченого  ОСОБА_6  – адвокат  ОСОБА_9  просила роз`яснити формулювання мотивувальної частини: «Суд розцінює такі дії сторони захисту виключно як продовження своїх тактичних дій, які направлені на створення умов для ухилення ОСОБА_6  від суду». Посилалась, що це формулювання є незрозумілим і таким, що допускає різні варіанти його тлумачення, що вплинуло на висновок про ухилення  ОСОБА_6  від суду та стало підставою для рішення про оголошення його у міжнародний розшук. Також зазначила, що особисто не вчиняла дій, які б давали суду підстави розцінювати їх виключно як направлені на створення умов для ухилення підозрюваного ОСОБА_6 від суду. Такий висновок суду є негативним для неї, ставить під сумнів її доброчесність та завдає шкоди діловій репутації.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви захисника ОСОБА_9 про роз`яснення ухвали Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021, суд першої інстанції дійшов таких висновків.
Ухвала Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021 складена відповідно до вимог ст. 372 КПК України, із посиланням на норми діючого процесуального закону, є повною і зрозумілою, викладена загальновживаними словами, чіткими зрозумілими реченнями і не містить будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння або неоднозначне тлумачення при виконанні. Аргументи поданої захисником заяви не є такими, що свідчать про необхідність роз`яснення рішення суду, оскільки викладені у формі питань, що стосуються необхідності конкретизацій для неї дій сторони захисту та персоніфікації кожного з них, що фактично спричинить доповнення змістовних відомостей, які не стосуються тих питань, що були предметом судового розгляду. Заява загалом стосується незгоди з прийнятим судом рішенням, однак це не є підставою для його роз`яснення в порядку ст. 380 КПК України або внесення до нього будь-яких змін та доповнень.
Висновки суду відповідають положенням закону та обставинам провадження, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують. 
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. 
Таким чином, виходячи зі змісту ст. 380 КПК України, роз`яснення рішення – це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті його частини, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Отже, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. При цьому під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення.
Враховуючи положення закону та підстави заяви про роз`яснення ухвали, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що ухвала Вищого антикорупційного суду від 28.01.2021 є повною і зрозумілою, викладена загальновживаними словами, чіткими зрозумілими реченнями і не містить будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння або неоднозначне тлумачення при виконанні.
Твердження в апеляційній скарзі, що ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України є безпідставним, оскільки в апеляційній скарзі лише цитуються положення ст. 370 КПК України, однак відсутнє обґрунтування незаконності, необґрунтованості та невмотивованості рішення суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду зводяться до посилання на те, що суд обґрунтував рішення про визнання неповажною причини неявки обвинуваченого ОСОБА_6 у судове засідання 28.01.2021 висновком, який є неясним, незрозумілим та нечітким за змістом формулюванням (текстом) та допускає різні варіанти його тлумачення, однак вказані доводи є помилковими. 
Так, формулювання: «Суд розцінює такі дії сторони захисту виключно як продовження своїх тактичних дій, які направлені на створення умов для ухилення ОСОБА_6 від суду» є другим реченням абзацу п`ятого сьомої сторінки ухвали від 28.01.2021.
Разом із тим повний зміст абзацу п`ятого є таким: «Викликає обґрунтований сумнів у колегії суддів і усні пояснення захисника ОСОБА_15 щодо призначення ОСОБА_6 візиту до лікаря лише на 25 травня 2021 року для проведення нового обстеження по причині ускладненої ситуації з Covid-19 у лікарнях Таїланду. Суд розцінює такі дії сторони захисту виключно як продовження своїх тактичних дій, які направленні на створення умов для ухилення ОСОБА_6 від суду. Такі твердження сторони захисту спростовуються поясненнями самого обвинуваченого, який однією із головних причин перебування у Таїланді разом зі своєю матір`ю, дружиною та дитиною зазначив про низьку кількість захворювань на коронавірусну хворобу у цій державі (Том 61, а.с.24). З відкритих джерел з мережі Інтернет можливо з`ясувати, що станом на 07 січня 2021 року Таїланд перебував на 151 місці серед держав-членів Всесвітньої організації охорони здоров`я по кількості захворювань на Covid-19 та продовжує перебувати у переліку держав з низькою кількістю захворювань».
Отже, у контексті абзацу п`ятого його друге речення не містить жодних обставин, що допускають різні варіанти його тлумачення.
Також неспроможним є посилання в апеляційній скарзі на те, що суд обґрунтував свій висновок неясним, незрозумілим та нечітким за змістом формулюванням (текстом), оскільки в апеляційній скарзі не наведено доводів на підтвердження того, що необхідною є зміна форми викладення висновку суду, щоб його зміст був викладений ще ясніше та зрозуміліше. 
Крім того, колегія суддів враховує, що механізм, визначений у ст. 380 КПК України, не може використовуватися, якщо учасник процесу не згоден із мотивами судового рішення, порушує питання про внесення змін або нових даних у судове рішення.
А тому, оскільки доводи апеляційної скарги фактично ґрунтуються на незгоді з мотивами судового рішення, помилковим є твердження у ній про необхідність застосування механізму, визначеного у ст. 380 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 380, 404, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2021 року у кримінальному провадженні №42015160000000338 від 04 червня 2015 року – без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                 ОСОБА_1 

Судді:                                                                         ОСОБА_3 

                                                                                ОСОБА_4