Справа № 459/2089/18                                Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І. 
Провадження № 22-ц/811/278/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Мікуш Ю.Р.
Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Розглянувши у порядку спрощеного провадження без участі учасників цивільну справу № 459/2089/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

05 липня 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» ( далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.08.2020 року просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 2 753,07 долари США, що становить 3% річних нарахованих на суму 11 446,63 долари США за період з 09.07.2014 року по 24.04.2018 року.
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04 грудня 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №CGZ0GA00000056 від 27.02.2007 року у сумі 2753,07 долара США, що складається з трьох процентів річних у розмірі 2 753,07 долари США, нарахованих на суму боргу 11446,63 дол.США за період з 09.07.2014р. по 24.04.2018 року, що станом на 24 квітня 2018 року за офіційним курсом валют НБУ 26,12 еквівалентно 71 910,19 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «Приватбанк» 4 484,79 грн. понесених судових витрат.
Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає таке необґрунтованим і таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи, неправильно застосовані норми матеріального права.
Посилається на те, що не погоджується із основною сумою боргу, а саме 11 446,63 дол.США, яка визначена рішенням Червоноградського міського суду 06.04.2016 року.
Вважає необґрунтованими інфляційні витрати в розмірі 3% річних, оскільки різняться суми заборгованості, а заявлена сума залишку боргу є невідповідною, тому нарахована сума відсотків за користування є неправомірною.
Судом не надано оцінки його поясненням та доказам щодо розбіжностей і необґрунтованості дій позивача, викладених у позовній заяві.
Зазначає, що не був повідомлений про місце, час та дату судового засідання.
Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, застосувавши строк позовної давності.
Відповідно до статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) позивачем по справі в особі представника адвоката Гнатишак О.В. надано суду Відзив на апеляційну скаргу під заголовком «Пояснення на апеляційну скаргу».
У поясненнях на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. (ч.1 ст.367 ЦПК).
Матеріалами справи та судом встановлено, що 27.02.2007 року між АТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № CGZ0G00000056 відповідно до якого банк надав позичальнику ОСОБА_1 , який є відповідачем по справі грошові кошти в сумі 37 800,00 доларів США в кредитна термін до 27.02.2017 року зі сплатою відсотків в розмірі 0,78% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом.
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06.04.2016 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, яким позов задоволено частково.
Звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 69,10 кв.м, житловою площею 41,70 кв.м, яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 шляхом її продажу від імені ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем з отриманням Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмета іпотеки.
В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
05 липня 2018 року позивач звернувся в суд до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором від 27.02.2007 року у сумі 11 446,63 долари США, що складається з тіла кредиту, що за курсом НБУ від 24.04.2018 року становить 26,12.
15.04.2019 року Червоноградський міський суд скасував заочне рішення від 28.12.2018 року та призначив справу до розгляду у спрощеному провадженні із врахуванням уточнених позовних вимог від 14.08.2020 року, відповідно до яких позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 753,07 долари США, що складається з 3% річних, нарахованих на суму боргу 11 446,63 долари США за період з 09.07.2014 року по 24.04.2018 року.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції із посиланням на рішення суду від 06.04.2016 року прописав, що сума боргу відповідача перед банком визначена в розмірі 11 446, 63 долари США,що підтверджується рішенням Червоноградського міського суду від 06.04.2016 року.
Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК).
За змістом ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц.
Сума відсотків за користування кредитними коштами за період з 09.07.2014 року по 24.04.2018 року складає 2 753,07 долари США, яка підлягає стягненню з відповідача.
Доводи апелянта, що він не погоджується із нарахованою сумою боргу 11 446,63 долари США, яка визначена у рішенні Червоноградського міського суду від 06.04.2016 року, не спростовує висновків суду, оскільки відповідач рішення суду від 06.04.2016 року не оскаржував в апеляційному порядку, таке набрало законної сили та не підлягає перегляду при оскарженні іншого судового рішення, а саме, рішення Червоноградського міського суду від 04.12.2020 року.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині, що кредит був отриманий в розмірі 3 600,00 доларів США, зазначене спростовується умовами Кредитного договору.
Зокрема, у розділі 7 Особливі умови, в п.7.1 Кредитного договору від 27.02.2007 року прописано: Банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 27 лютого 2007 року по 27 лютого 2017 року включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 36 000 доларів США 00 центів на споживчі цілі, а також у розмірі 1 800,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбаченому п.п. 2.1.3; 2.2.7 даного Договору зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,78 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця в період оплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з пунктом 6.2 даного Договору.
Відповідачем ОСОБА_1 зазначені умови договору, не погодження з сумою заборгованості 11 446,33 долари США не оскаржувалися, розрахунки на спростування не надавалися.
Щодо інших доводів апеляційної скарги, такі не спростовують висновків суду.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) прописав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», рішення від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. (ч.5 ст. 268 ЦПК).
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
п о с т а н о в и в :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк